Дата документу 22.12.2021
Справа № 2-1829/2009
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення по цивільній справі за

позовом ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення боргу за договором позики,

учасники справи - не з`явилися

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції заявника та заперечень інших сторін по справі.

ОСОБА_1 19.11.2021 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, згідно якого просить суд:

- скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.10.2009 по справі №2-1829/2009 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, зареєстровані 28.10.2009 Чорноморською міською державною нотаріальної конторою (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9191521);

- скасувати обтяження: арешт нерухомого майна від 02.02.2010, зареєстроване за №9476094, накладене постановою про відкриття виконавчого провадження В-7/1399 від 21.10.2019 відділу ДВС Іллічівського міського МУЮ з виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по вказаній справі №2-1829/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд заяви, однак до суду не з`явились, тому суд доходить до висновку про розгляд клопотання за наявними в справі матеріалами.

ІІ. Процедура, обтавини встановлені судом.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.10.2009 накладено арешт на майно, що зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатнє для відшкодування 182750,00 грн. (а.с.14).

Вказане обтяження зареєстровано 28.10.2009 Чорноморською міською державною нотаріальної конторою (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9191521) (а.с.5-6).

Згідно архівної довідки, матеріали цивільної справи №2-1829/2009 знищені по закінченню терміну зберігання (а.с.13).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керувався Суд.

Дослідивши матеріали заяви, копії документів, наданих до неї, суд доходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що з метою забезпечення позову, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.10.2009 накладено арешт на майно, що зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатнє для відшкодування 182750,00 грн. (а.с.14).

В силу ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що виконавче провадження за №АСВП 17081242 з виконання виконавчого листа по справі №2-1829 виданого 19.01.2010 Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 182750 грн. завершено 07.03.2011 у відповідності до п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», підтвердженням чого є лист Чорноморського відділу ДВС №28/43769 від 15.11.2021 (а.с.7).

Станом на 15.11.2021 у відділі ДВС на примусовому виконанні виконавчі документи про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь держави, юридичних та фізичних осіб, як несплачені не перебувають.

Отже, не існує реальної загрози у скасуванні відповідної заборони.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, у відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову, накладених судом.

Разом з тим, суд доходить до висновку про відмову в скасуванні обтяження - арешту нерухомого майна від 02.02.2010, зареєстроване за №9476094, накладене постановою про відкриття виконавчого провадження В-7/1399 від 21.10.2019 відділу ДВС Іллічівського міського МУЮ з виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по вказаній справі №2-1829/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з наступних підстав.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст.59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

В даному випадку арешт на спірне майно накладений постановою про відкриття виконавчого провадження В-7/1399 від 21.10.2019 відділу ДВС Іллічівського міського МУЮ з виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по вказаній справі №2-1829/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Тому, дана вимога не підлягає розгляду в порядку клопотання про скасування заходів забезпечення позову накладених судом, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Отже, слід роз`яснити заявнику, що він в праві звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному Розділом VII ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.158 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту, накладеного відповідно до ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 05.10.2009, якою накладено арешт на майно, що зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатнє для відшкодування 182750,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які не були присутні при її оголошенні, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко