ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2991/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судових засідань Ганіної М.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №62269, вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №001-09930-091012 від 09.10.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», положень актів цивільного законодавства, якими врегульовані питання про вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема приватним нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача та одержання боржником письмової вимоги кредитора, не дотримані строки вчинення виконавчого напису, передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з моменту виникнення права вимоги минуло більше трьох років; виконавчий напис вчинений до договору, який укладено у простій письмовій формі та без надання стягувачем первинних документів, що обґрунтовують суму заборгованості.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/17274/21 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., призначено справу до розгляду по суті на 16 листопада 2021 року.

Розгляд справи у судовому засіданні 16 листопада 2021 року відкладено на 9 грудня 2021 року.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Як визначено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 9 жовтня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі укладено кредитний договір у формі заяви № 001-09930-091012, відповідно до умов якого Банк надає позивачу кредит у сумі 30 000,00 грн на строк 36 місяців (п.п. 2.1, 2.3 розділу ІІ Договору.).

5 жовтня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №62269 про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 001-09930-091012 від 9 жовтня 2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 411/К від 27 квітня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року у розмірі 72 778,66 грн та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн.

29 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64010157 з примусового виконання виконавчого напису №62269, вчиненого 5 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості у розмірі 73278,66 грн.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Норми статті 88 цього Закону встановлюють, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 зробила такий висновок про застосування вказаної норми права: «Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах.

Судом встановлено, що згідно з умовами укладеного кредитного договору позивач був зобов`язаний повернути суму кредиту у строк до 9 жовтня 2015 року, а отже з вказаної дати у кредитора виникло право вимоги до боржника та розпочав перебіг позовної давності за вказаними вимогами. Оспорюваний виконавчий напис вчинений 5 жовтня 2020 року, тобто після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.032017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом встановлено, що кредитний договір № 001-09930-091012 від 9 жовтня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено у простій письмовій формі, а отже, вчиняючи 5 жовтня 2020 виконавчий напис № 62269, приватний нотаріус Горай О.С. безпідставно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною.

Зазначене вище дає підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису № 62269 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Враховуючи порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим доводам позивача, викладеним у позовній заяві.

Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачапідлягає стягненнюсудовий збір за подання позовної заяви у сумі 908 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 76-82, 89, 95, 141, 258, 263-265, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 5 жовтня 2020, зареєстрований у реєстрі за № 62269, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №001-09930-091012 від 9 жовтня 2012 року у сумі 73278,66 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн.

Позивач (стягувач) - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301, ідентифікаційний код - 42642578.

Третя особа-1 - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35);.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Якусик