ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/341/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом у скарзі ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву (справа № 753/25909/21) передано судді Шаповаловій К.В.

Звертаючись із скаргою на дії приватного виконавця, заявниця просила суд зупинити виконання та стягнення на підставі виконавчих листів, виданих 8 червня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 86453,78 доларів США, 233109,45 грн та 1827 грн.

Зупинити реалізацію майна (електронний аукціон) 1/3 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме 1/3 частини квартири за адресою: : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви скаржниця зазначила, що не вжиття вказаних заходів унеможливить виконання рішення суду за результатами розгляду скарги та у незаконний спосіб позбавить її житла, а отже буде наявна шкода її правам та інтересам.

Вивчивши доводи вказаної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича знаходяться виконавчі листи, видані Дарницьким районним судом м. Києва від 8 червня 2016 року, виконавчі провадження № 65154606, № 65157253, № 65157572.

22 жовтня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця від 25 жовтня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності для надання звіту щодо ринкової вартості описаного майна боржника 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на 23 грудня 2021 року були призначені електронні торги стосовно реалізації 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Докази вказаного у скарзі відсутні.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Умови та порядок примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути у десятиденний строк скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України).

Питання забезпечення позову врегульовані статтями 149-150 ЦПК України, які містять положення щодо підстав, способів і порядку вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, згідно з частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Водночас, ні Глава VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ні інші положення ЦПК України не містять правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного чи приватного виконавця шляхом зупинення реалізації описаного та арештованого майна.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного чи приватного виконавця у порядку статей 447, 450, 451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 1 березня 2021 року у справі № 752/26606/18.

Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо зупинення стягнення за виконавчими листами фактично зводяться до вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не зверталась до суду із вимогами про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, що надає суду можливість, при наявності певних обставин, вжити заходів забезпечення позову на підставі пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України.

Суд наголошує, що заявниця просить вжити заходи забезпечення позову в рамках розгляду скарги на дії приватного виконавця, що виходить за межі повноважень суду.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про забезпечення позову суперечать засадам цивільного судочинства, є очевидно необґрунтованими, а відтак правові підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 259, 447-451 суд , -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом у скарзі ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Шаповалова К.В.