ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/3397/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» в м. Запоріжжі про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, який було уточнено в ході розгляду справи.

В обґрунтування позову зазначила, що, починаючи з 26 серпня 2020 року, вона є власником гаража № НОМЕР_1 з підвалом, що знаходиться на території Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2», що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 26.08.2020. До цього часу власниками гаражу були: її син - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2010 року, голова Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» ОСОБА_4 чинить перешкоди в користуванні її майном, а саме, гаражем № НОМЕР_1 . За життя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відповідач в особі ОСОБА_4 створював перешкоди у здійсненні права користування гаражем шляхом заварювання вхідних воріт гаражу, залиття рідкими цвяхами отворів замку, внаслідок чого стало неможливим відмикання замку, та іншим чином здійснює пошкодження гаражу.

Всі вище вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0000520, внесеного до ЄРДР 19.02.2013, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі 1-кс/335/9/2020 та протоколом № 2 від 13.02.2011 загальних зборів членів обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2». Посилаючись на зазначені обставини, просила суд зобов`язати відповідача утриматися від дій, спрямованих на перешкоджання їй у здійсненні права користування гаражем № НОМЕР_1 з підвалом, що розташований на території Обслуговуючого

гаражного кооперативу «Маяк-2» в м. Запоріжжі, за адресою

АДРЕСА_1 , та відновити попередній стан воріт гаражу № НОМЕР_1 та пошкодженого замку до них, який надає вільний доступ всередину.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела тих обставин, що ОГК «Мрія-2» або його посадовими особами здійснені якісь дії щодо псування майна позивача у вигляді гаражу № НОМЕР_1 та його воріт чи створення перешкод в користуванні ними. Крім того, суд вважав, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки прохальна частина позову містить загальні вимоги щодо покладення обов`язку на відповідача не чинити перешкоди в користуванні гаражем без конкретизації дій, які відповідач має вчинити задля цього.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальненими доводами скарги є те, що суд безпідставно вважав недоведеними обставини того, що відповідач весь час намагається здійснювати перешкоди в користуванні гаражем, оскільки в матеріалах справи містяться наступні докази: протокол зборів ОГК «Мрія-2» № 2 від 13.02.2011р., постанова слідчого у кримінальному провадженні № №0000520, а також ці обставини підтвердили допитані в ході розгляду справи свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.04.2019р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 21.02.2020р.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.08.2020р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати - ОСОБА_1 .

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з гаража № НОМЕР_1 з підвалом, що розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу "Маяк-2" в місті Запоріжжя, який належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 05.12.2019 за р.№2-371. Опис об`єкта: гараж з підвалом літ. Д, загальна площа 43,8 кв.м.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2011 № 285/12 гаражі обслуговуючого гаражного кооперативу "Маяк-2" розташовані в АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221528451 від 26.08.2020, гараж з підвалом № НОМЕР_1 на території ОГК «Маяк-2» належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1103 від 26.08.2020.

Згідно з протоколом № 2 від 13.02.2011р. загальних зборів членів обслуговуючого гаражного кооперативу "Маяк-2", а саме, відповідно до його пункту 8, вирішено зобов`язати ОСОБА_4 виконувати рішення правління і загальних зборів, а саме, заварювати ворота гаражів згідно списків, затверджених правлінням, та вживати інших заходів згідно Статуту та чинного законодавства.

З тексту постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2017, внесеного до ЄРДР під № 0000520 від 19.02.2013р., порушеного за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України (умисне знищення або пошкодження майна), вбачається, що на початку вересня 2011 року невстановлена особа, знаходячись у гаражному кооперативі "Маяк 2" по вул. Клари Цеткін 73-В, вчинила пошкодження гаражу № НОМЕР_1 . Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_2 пояснив, що його батько ОСОБА_3 є володільцем гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться за вказаною адресою; у вересні 2011 року потерпілий прийшов до гаражу з метою забрати свій автомобіль та у цей момент виявив, що з лівої сторони гаражу була вбита арматура, до якої були приварені стулки воріт, біля яких утворились тріщини. Виявивши пошкодження, потерпілий пішов до ОСОБА_4 та повідомив йому, щоб він зрізав арматуру, проте той повідомив, що нічого виправляти він не буде, після чого потерпілий звернувся до органів поліції. Було відібрано пояснення від гр. ОСОБА_4 , який пояснив, що він є головою гаражного кооперативу "Маяк 2" з 2010 року. Також він пояснив, що володілець гаражу № НОМЕР_1 є боржником, тому йому був заварений гараж після зібрання членів правління кооперативу "Маяк 2". 27.10.2011 був заварений вказаний гараж.

У позові позивач вказувала, що вона понесла витрати, пов`язані з усуненням пошкоджень замка гаражу, спричинених відповідачем, що підтверджується рахунком № НОМЕР_4 від 23.03.2020. Також позивач зазначає, що 15.09.2020р. за фактом чергового пошкодження замку в гаражі викликала службу "102" - наряд поліції з метою фіксування факту протиправних дій, та давала пояснення з цього приводу слідчому, що підтверджується матеріалами, які містяться у Вознесенівському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Суд першої інстанції, вивчивши рахунок №149 від 23.03.2020, виписаний ЧП " ОСОБА_7 ", вказував, що у ньому описані наступні послуги (мовою оригіналу): "Услуги по ремонту, замене замка зажигания и личинки дверей на автомобиле ВАЗ 2114, г/н НОМЕР_5 : 1) замок зажигания - 450гр., 2) личинки дверей - 150гр., 3) работа 500гр.". Разом 1100гр. ( а.с. 3).

За підсумком аналізу цього рахунку, суд визнав, що ним підтверджується сплата коштів за ремонтні роботи, пов`язані із заміною замків на автомобілі, а не у гаражі.

Окрім того, суд вказував, що твердження позивача щодо звернення до правоохоронних органів 15.09.2020, не підтверджуються жодним доказом, наявним в матеріалах справи.

З огляду на вказані обставини, суд вважав, що позивачем не підтвердженого самого факту пошкодження воріт гаражу та замку гаражу після того, як позивач набула на нього право власності після смерті сина в порядку спадкування у лютому 2020р.

Колегія з`ясувала, що сама позивач здебільшого посилається на минулі обставини, які виникли ще за життя її чоловіка та сина, тобто у 2011 році, коли гараж належав на праві власності ще її чоловіку. Але ці порушення не стосуються саме позивача, яка набула право власності на гараж лише з 21.02.2020р., тобто прийнявши спадщину після смерті останнього власника гаражу свого сина ОСОБА_2 .

Проте, про факт пошкодження замка гаражу вже у березні 2020р., коли його власником стала позивач, пояснював свідок ОСОБА_6 , який вказував, що у березні 2020р. приїздив до цього гаражу з метою його відкриття, але при такій спробі виявилось, що замкова щілина залита рідким склом, тому він вимушений був просвердлити замок та відчинити його. Після цього він повісив на гараж навісний замок, який в подальшому також було спотворено.

Дійсно, факт пошкодження замку гаражу підтверджено вказаним свідком, але ніяким належним та допустимим доказом не було встановлено, що замок пошкоджено саме будь-ким з посадових осіб ОГК «Маяк-2». Тому вимоги про покладення обов`язку на ОГК «Маяк-2» щодо відновлення воріт гаражу та пошкодженого замку на гаражі суд обгрунтовано вважав недоведеними.

Проте, правильно встановивши, що позивач не довела вказаних обставин, суд цим не обмежився, а вдався також до аналізу способу захисту, обраного позивачем у вигляді покладення обов`язку на ОГК «Маяк-2» з припинення дій, направлених на перешкоджання їй у здійсненні права користування гаражем, який суд визнав неефективним, та визнав другою підставою для відмови у позові.

Між тим, колегія вважає, що з урахуванням того, що все ж таки ОГК «Маяк-2» рішенням загальних зборів поклав обов`язок на ОСОБА_4 виконувати рішення правління і загальних зборів щодо заварювання воріт гаражів боржників, а гараж № НОМЕР_1 , належний позивачу, розташовано на виділеній під ОГК «Маяк-2» земельній ділянці, та з урахуванням того, що відповідач намагався подати зустрічний позов в цій справі щодо стягнення боргу з позивача ОСОБА_1 , який утворився ще у ОСОБА_2 за його життя, незважаючи на те, що останнього виключили із членів ОГК, а отже цей гараж може підпадати під вказані санкції заварювання гаражів боржників, то колегія вважає, що суд необгрунтовано відмовив в задоволенні позову про зобов`язання відповідача не чинити дії, спрямовані на перешкоджання власнику гаражу у здійсненні права користування ним, що прямо передбачено нормами законодавства.

Так, відповідно до вимог статті 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відтак, позивач могла висувати такі вимоги задля запобігання можливих подальших порушень її прав у безперешкодному користуванні майном, оскільки такі перешкоди виникали за життя інших власників, що підтверджується кримінальним провадженням та протоколом зборів ОГК «Мраія-2», та на тепер можуть виникнути знову, зважаючи на намагання відповідача витребувати борг за членські внески, що виникли у ОСОБА_3 .

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає частково обгрунтованою скаргу позивача в тій частині, що суд мав захистити її правомочності власника щодо безперешкодного та вільного користування її майно, поклавши обов`язок на відповідача утриматись від дій, спрямованих на створення перешкод їй у користування гаражем № НОМЕР_1 .

Частково задовольняючи апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_1 , колегія вирішує питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Так, позов носить немайновий характер та має дві немайнові вимоги, хоча вони містяться в одному пункті прохальної частини, а саме, 1) зобов`язати ОГК «Маяк-2» утриматись від дій, спрямованих на перешкоджання позивачу у здійсненні права користування гаражем; 2) відновити попередній стан воріт гаражу та пошкодженого замку до них, а тому за його подання належало сплатити судовий збір в сумі 840,80 грн. х 2 = 1681,20 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2021р. сплату судового збору ОСОБА_1 було відстрочено ( а.с. 33).

Ухвалюючи рішення в цій справі про відмову в задоволенні позову, суд стягнув з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави.

При поданні апеляційної скарги на рішення суду, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2021р. ОСОБА_1 було звільнення від сплати судового збору як пенсіонерку, дитину війни та особу, що здійснює догляд за дитиною-інвалідом, має сукупний розмір доходу, який є меншим подвійного прожиткового мінімуму.

Отже, ОСОБА_1 фактично понесла судові витрати лише відповідно до рішення суду у зв`язку з відмовою у її позові повністю в сумі 840,80 грн., тобто суд визначив їх лише тільки за одну вимогу, за другу позовну вимогу судовий збір стягнуто не було.

Колегія відповідно до приписів п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України скасовує рішення суду лише щодо першої вимоги немайнового характеру та задовольняє її, а тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за другу вимогу, у якій їй було відмовлено, не мається, тому рішення суду в цій частині залишається без змін.

Натомість, з відповідача належить до стягнення в дохід держави судовий збір за першу вимогу, яка задоволена апеляційним судом в сумі 840,80 грн. за подання позову, та 1261,20 грн. за апеляційну скаргу, а разом 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року у цій справі скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про покладення зобов`язання утриматись від дій, що перешкоджають їй здійснювати право користування майном.

Позов в цій частині задовольнити.

Зобов`язати Обслуговуючий гаражний кооператив «Маяк-2» утриматись від дій, спрямованих на перешкоджання ОСОБА_1 у здійсненні права користування гаражем № НОМЕР_1 з підвалом, що розташований на території ОГК «Маяк-2» за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» в дохід держави судовий збір в сумі 2102 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 28 грудня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.