справа №619/4462/20
провадження №2/619/174/21
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі - 13684,85 грн. (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири ) гривні 85 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 07.12.2010. При підписанні анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» , які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк.

Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своє природою є змішаним договором в містить в собі зокрема умови банківського кредиту (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6300,00 (шести тисяч триста) гривень 00 копійок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Погашення Кредиту - поповнення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Таким чином, Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Щодо встановлення кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3., 2.1.2.4 Договору.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.09.2020 має заборгованість 13684 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 85 копійок, з яких: 7778,27 гривень - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 7778,27 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2795,32 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України; 3111,26 гривень - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії.

На даний час відповідач ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим банк і звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду на 14 грудня 2020 року на 8.30 год.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату 30 вересня 2021 року № 01-07/193/2021 у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 619/4462/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

30 вересня 2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі № 619/4462/21 провадження №2/619/174/21визначено суддю Кононихіну Н.Ю.

Ухвалою суду від 04жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначене судове засідання на 10 год 00 хв 03 листопада 2021 року.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Дашко В.М. в судове засідання не з`явився, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги повністю, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась. Представник відповідача адвокат Яковлєва Л.І. надала суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та справу розглядати за її відсутності.

У Відзиві на позов відповідачем зазначено, що 07.12.2010 відповідач підписала анкету-заяву №б/н від 07.12.2010 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Зробити це їй запропонували працівники банку, оскільки там в неї був відкритий рахунок для отримання пенсії. Бажаний кредитний ліміт в анкеті заяві від 07.12.2010 зазначений 1000,00 грн., оскільки її місячний доход на той час складав 1500,00 грн.

27.12.2010 банком була опрацьована заявка-анкета відповідача, що вбачається з копії анкети-заяви долученої банком до позовної заяви.

Як вбачається з анкети заяви від 07.12.2010, у заяві анкеті від 07.12.2010 процентна ставка не зазначена.

Як вбачається з Довідки позивача «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 остання зміна кредитного ліміту відбулася 04.07.2018. На той момент кредитний ліміт становив 5000,00 грн. Більше кредитний ліміт позивачем не збільшувався.

Отже посилання позивача на ту обставину, що тіло кредиту становить 7778,27 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

Так у виписці за договором б/н, долученої позивачем до позовної заяви, станом на 16.09.2020 зазначено про операцію про нарахування відсотків відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України 01.11.2019 - 570,71 грн., 01.12.2019 - 552,30 грн., 01.01.2020 - 570,71 грн.,01.02.2020 569,5 грн, 01.03.2020 - 532,44 грн., що разом становить - 2795,32 грн., однак виписка та розрахунок не місять даних за який період нараховані відсотки відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, та на які суми.

Позивач фактично штучно та безпідставно збільшував тіло кредиту, списуючи щомісячні відсотки, штрафні санкції та пеню. Доказів того, що відповідачем отримано від банку кредит в розмірі 7778,27 грн. матеріали справи не містять. Таким чином твердження позивача про розмір тіла кредиту 7778,27 грн. є необґрунтовані та безпідставні.

Отже розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов`язання по тілу кредиту, відсотках річних та пені - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до відповідача. Відповідачем зазначено, що відповідно до листа «ПриватБанк» від 01.08.2019 за вих.№ 858297, направленого на адресу відповідачки, стан заборгованості перед банком станом на 01.08.2019 складав лише 1490,00 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 27.12.2010, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua , що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла саме відповідач та що вона ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання мною кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11 березня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (15 жовтня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких підтверджень обставин та без наданих про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У відповідності до п. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 2 ст.274 ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних мотивів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України).

Судом було достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.12.2010, відповідач, отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6300,00 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 15.09.2020 банком нарахована заборгованість в розмірі 13684 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 85 копійок, з яких: 7778,27 гривень - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 7778,27 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2795,32 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України; 3111,26 гривень - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії.

При цьому, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користуванням кредиту задоволенню не підлягає за необґрунтованістю, що в цілому відповідає висновкам Верховного Суду викладених у Постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17.

Суд також не погоджується з зазначеною в позовній заяві сумою заборгованості за тілом кредиту в розмірі -7778,27 гривень з огляду на таке.

Матеріали справи містять розрахунки здійснені позивачем та також містять витяг щодо руху коштів на картковому рахунку відповідача, з якого вбачається, що останній раз рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 відбувся 15.04.2019, а саме відбулося зарахування на рахунок коштів в розмірі 261,90 гривень.

За період з 27.12.2012 по 01.03.2020, за який надано виписку, позивачем неодноразово нараховувались та здійснювалося списання відсотків за використання кредитного ліміту:

- 31.05.2014 - 48,03 грн., 30.06.2014 - 48,55 грн., 31.07.2014 - 57,67грн., 31.08.2014 - 54,75 грн., 30.09.2014 - 66,74 грн., 31.10.2014 - 133,00 грн., 30.11.2014 - 124,67 грн., 31.12.2014 - 156,25 грн., 31.01.2015 - 140,32 грн., 31.01.2015 -0,07 грн., 28.02.2015 - 158,13 грн., 28.02.2015 - 0,66 грн., 31.03.2015 - 155,19 грн., 30.04.2015 - 127 грн., 31.05.2015 - 122,36 грн., 07.2015 - 87,93 грн., 01.08.2015 - 75,26 грн., 01.09.2015 - 148,17 грн.,01.10.2015 - 131,37 грн., 01.11.2015 - 136,6 грн., 01.12.2015 - 165,54 грн., 01.01.2016 - 207,36 грн., 01.02.2016 - 211,19 грн., 01.03.2016 - 198,9 грн., 01.04.2016 - 234,64 грн., 01.05.2016 - 228,42 грн., 01.06.2016 - 250,84 грн., 01.07.2016 - 291,15 грн., 01.08.2016 - 233,15 грн., 01.09.2016 - 236,42 грн., 01.10.2016 - 474,25 грн., 01.11.2016 - 296,54 грн., 01.12.2016 - 331,15 грн., 01.01.2017 - 277,99 грн., 01.02.2017 - 224,22 грн., 01.03.2017 - 248,53 грн., 01.04.2017 - 276,18 грн., 01.05.2017 - 224,07 грн., 01.06.2017 - 226,37 грн., 01.07.2017 - 207,52 грн., 01.08.2017 - 213,88 грн., 01.09.2017 - 223,08 грн., 01.10.2017 - 272,2 грн., 01.11.2017 - 296,59 грн., 01.12.2017 - 214,97 грн., 01.01.2018 - 216,88 грн.,01.02.2018 - 284,48 грн., 01.03.2018 - 401,84 грн., 01.04.2018 - 312,15 грн., 01.05.2018 - 218,69 грн., 01.06.2018 - 220,1 грн., 01.07.2018 - 212,3 грн., 01.08.2018 - 196,65 грн., 01.09.2018 - 252,64 грн., 01.10.2018 - 402,1 грн., 01.10.2018 - 239,36 грн., 01.12.2018 - 392,78 грн., 01.01.2019 - 259,46 грн., 01.02.2019 - 444,83 грн., 01.03.2019 - 401,41 грн. 01.04.2019 - 458,92 грн., 01.05.2019 - 483,54 грн., 01.06.2019 - 538,47 грн.,

здійснювалося нарахування та списання пені: 01.09.2016 - 50,00 грн., 01.10.2016 - 100,00 грн., 01.11.2016 - 50,00 грн., 01.02.2017 - 50,00 грн., 01.03.2017 - 50,00 грн., 01.09.2017 - 50,00 грн., 01.10.2017 - 50,00 грн., 01.03.2018 - 50,00 грн., 01.08.2018 - 50,00 грн., 01.09.2018 - 50,00грн., 01.10.2018 - 100,00 грн., 01.11.2018 - 50,00 грн., 01.12.2018 - 50,00 грн., 01.01.2019 - 50,00 грн., 01.02.2019 - 100,00 грн., 01.04.2019 - 100,00 грн., 01.05.2019 - 100,00 грн., 01.06.2019 - 100,00 грн., 01.07.2019 - 100,00 грн., 01.07.2019 - 566,7 грн., 01.08.2019 - 634,26 грн., 01.08.2019 - 100,00 грн., 01.09.2019 - 688,20 грн., 01.09.2019 - 100,00 грн., 01.10.2019 - 722,10 грн., нарахування відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України: 01.11.2019 - 570,71грн., 01.12.2019 - 552,30грн., 01.01.2020 - 570,71грн., 01.02.2020 - 569,16 грн., 01.03.2020 - 532,44 грн.

Всього відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 2,5 відсотка, за ставкою 3,6 відсотка, штрафів, пені та відсотків за ч.2ст.625 ЦК України було нараховано та списано з карткового рахунку на загальну суму 20081,05 гривень, з яких 14174,47 грн. відсотки за користування кредитним лімітом, 3111,26 гривень пені, 2795,32 гривень відсотки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказані відсотки нараховані відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які як було встановлено, відповідач не підписував, на нараховану з відсотками заборгованість нарахована пеня та відсотки передбачені ч.2ст.625 ЦК України.

З аналізу виписки «ПриватБанку» станом на 16.09.2020 вбачається, що відповідачем фактично використано кошти банку в розмірі 38789,94 гривень за весь період користування картковим рахунком.

Також детально проаналізувавши рух коштів на картковому рахунку відповідача, виготовлений позивачем, який наявний в матеріалах цивільної справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 фактично повернені кошти банку, тобто зараховані на картковий рахунок в розмірі 46619,13 грн. гривень, згідно детального Аналізу виписки ПриватБанку станом на 16.09.2020, за договором б/н укладеним з ОСОБА_1 в частині зарахування коштів на картковий рахунок.

Отже фактично вбачається, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту перед АК «Приватбанк», а навіть існує переплата отриманих відповідачем коштів.

В даному випадку позивачем не доведені обставини, на які йде посилання в позовній заяві, заборгованість за кредитним договором позивачем створена штучно, внаслідок незаконного списання коштів за кредитним договором.

В даному випадку позивачем не доведені обставини, на які йде посилання в позовній заяві, заборгованість за кредитним договором позивачем створена штучно, внаслідок незаконного списання коштів за кредитним договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг процентна ставка не зазначена; відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також у вигляді процентів. А Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua, та які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами по справі шляхом підписання анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань; та, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Отже, суд дійшов висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користуванням кредиту задоволенню не підлягає за необґрунтованістю, що в цілому відповідає висновкам Верховного Суду викладених у Постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17.

Враховуючи викладені вище висновки про безпідставність нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, вбачається що, розмір незаконно нарахованих відсотків та пені перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту що суперечить нормам діючого законодавства.

Тобто у ОСОБА_1 фактично відсутня заборгованість перед АТ КБ «ПривтБанк.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Харківського апеляційного суду від 20 липня 2021 року по справі № 619/4457/20.

Враховуючи викладені вище висновки про безпідставність нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені,штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, вбачається що, розмір незаконно нарахованих відсотків та пені (20081,05 гривень ) перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту (7778,27 гривень).

Тобто у відповідача ОСОБА_1 фактично відсутня заборгованість перед АТ КБ «ПривтБанк».

За таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись статтями. 77-81, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Ю. Кононихіна