Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.07.2019 частково задоволено позов ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду з урахуванням витрат за проведення експертизи, листування в загальному розмірі 25 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 4 000,00 грн., сплачений у розмірі 310,00 грн. судовий збір та витрати по оплаті професійної правничої допомоги у сумі 4 000,00 грн., а всього 33 310 грн. 00 коп.

25.09.2019 ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій, в тому числі, зазначає, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки його цивільно-правову відповідальність застраховано у ТДВ «СТ «Домінанта»», тому обов`язок відшкодування шкоди покладається на страховика. Відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. В такому випадку особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (а.с. 64-67).

Ухвалою від 21.05.2020 заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 23.07.2019 скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без їхньої участі та позов задовольнити. Вважає доводи, викладені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, необгрунтованими, а позивача (потерпілого) таким, що вправі на власний розсуд обирати спосіб здійснення захисту - шляхом звернення до страховика або до особи, яка завдала шкоди ( а.с. 162-163).

Від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с. 166).

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2018, внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки Mercedes-Benz 108 D, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього та належного ОСОБА_1 транспортного засобу марки ЗАЗ-Dаewoo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ЗАЗ-Dаewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Згідно висновку про визначення вартості матеріального збитку від 01.10.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 23 347,24 грн. (а.с.10-26).

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.12.2018 ОСОБА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.6).

На думку позивача, відповідач як винуватець зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 23 347, 24 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження та на листування з відповідачем у загальному розмірі 1 653,00 грн. та 6 000,00 грн. моральної шкоди.

На обгрунтування матеріальної шкоди позивач надає висновок №86 експертного товарознавчого дослідження від 01.10.2018, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ЗАЗ-Dаewoo Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП складає 23 347,24 грн. (а.с. 10-24).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»» на підставі полісу №АМ/1576622 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів строком з 09.09.2017 по 08.09.2018 включно (а.с. 9).

Позивач вказав, що ні ТДВ «СТ «Домінанта»», ні МТСБУ після повідомлення про ДТП у встановлений десятиденний строк не провели огляду пошкодженого автомобіля та не встановили розміру заподіяної шкоди, тому він змушений був самостійно звернутися до судового експерта - товарознавця ОСОБА_4 , яким і проведено автотоварознавче експертне дослідження.

З листа Моторного (транспортного) страхового бюро України від 14.08.2018 №3.1-04/26398 вбачається, що членство ТДВ «СТ «Домінанта»» в МТ СБУ припинено, а тому останнє не може застосувати до вказаного страховика заходів впливу.

Також у цьому ж листі МТ СБУ зазначає, що не володіє інформацією щодо ліквідації Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»» чи визнання даної страхової компанії банкрутом (а.с. 25).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про настання страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

04 липня 2018 року за результатами розгляду справи №755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Такі висновки є протилежними позиції Верховного Суду України.

Зокрема Великою Палатою Верховного Суду надано такі роз`яснення.

«Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на

страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно- правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування».

Відповідно до норм процесуального законодавства висновки Великої Палати Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами при розгляд подібних справ та застосуванні норм права.

Отже, Велика Палата своїм рішенням скасувала дворічну судову практику стягнення матеріальної шкоди із заподіювачів шкоди, яка не врахувала наявності полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивачеві було достеменно відомо про те, що цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта»», однак він не заявляв жодних позовних вимог ні до страхової компанії, ні до Моторного (транспортного) страхового бюро України та не звертався до суду із клопотаннями про заміну відповідача чи залучення співвідповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 95, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Cуддя О. П. Сингаївський

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2