Справа № 450/2152/15-ц Провадження № 2/450/197/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про (предмет позову):

- визнати незаконним та скасувати рішення Сокільницької сільської ради від 5 лютого 2004 року №99 в частині надання безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 земельних ділянок, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0891 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1202 га, площею 0,2049 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Сокільниках Пустомитівського району Львівської області;

визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю в АДРЕСА_2 зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Сокільницької сільської ради за № 01:05:458:04614 від 21.12.2005 року на ім`я ОСОБА_4 та скасувати державну реєстрацію права власності (від 18.06.2013 року, номер запису 1343225) на земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:003:0148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6 зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в с. Сокільниках Пустомитівського р-ну Львівської області серія ВБ 351933, зареєстрованої в книзі запису реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:05:458:04614 від 21.12.2005 року на ім`я ОСОБА_4 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки розташовані в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, які є зареєстровані кадастровий номер :01:004:0196, зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 ; кадастровий номер земельної ділянки зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ,

суд постановив

підстава позову (позиція позивача): рішенням виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих від 8 липня 1959 року батькові позивача ОСОБА_5 на підставі протоколу засідання виконкому Сокільницької сільської ради від 30.03.1959 року «Про відведення гр. ОСОБА_5 земельної ділянки під будівництво житлового будинку в селі Сокільники» затверджено вище зазначений протокол Сокільницької сільської ради та відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку площею 008 та з дорізною до норми після закінчення будови, згідно з планом розбудови села. На земельній ділянці 008 га, виділеній на підставі рішення виконкому Пустомитівської районної ради трудящих від 08 липня 1959 року, збудовано житловий будинок по АДРЕСА_1 , котрому присвоєно № 48, з 1966 року, що підтверджується копією з погосподарської книги.

Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.02.2014 року № 99 ОСОБА_4 на підставі заяви від 04.02.2004 року надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки, яка належала ОСОБА_5 , на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,3250 га, яка складається з 2-х земельних ділянок: 1-ша площею 0.2048 га; 2-га площею 0.1202 га розташованої в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 0,0891 га розташованої в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №351933 від 21.12.2005 року.

Рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.02.2014 року № 99 та видані акти на право власності відділом Держземагенства у Пустомитівському районі на підставі рішення Сокільницької сільської ради на зазначені вище земельні ділянки видані на ОСОБА_4 порушують права та законні інтереси позивача, оскільки позивач мала б право на приватизацію даних земельних ділянок.

Позиція відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області: у судове засідання представник не з`явився.

Позиція відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області: у судове засідання представник не з`явився.

Позиція відповідача ОСОБА_2 : згідно заперечень проти позову у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю, з огляду на відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та наявність інших фактичних даних, які спростовують доводи позовної заяви, а також заявила про сплив строків позовної давності, які просить застосувати судом.

Позиція відповідача ОСОБА_3 : у судове засідання не з`явилася.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні рішення у справі.

25.09.2015 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Рішенням виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих від 8 липня 1959 року батькові позивача ОСОБА_5 на підставі протоколу засідання виконкому Сокільницької сільської ради від 30.03.1959 року «Про відведення гр. ОСОБА_5 земельної ділянки під будівництво житлового будинку в селі Сокільники» затверджено вище зазначений протокол Сокільницької сільської ради та відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку площею 008 та з дорізною до норми після закінчення будови, згідно з планом розбудови села.

На земельній ділянці 008 га, виділеній на підставі рішення виконкому Пустомитівської районної ради трудящих від 08 липня 1959 року, збудовано житловий будинок по АДРЕСА_1 , котрому присвоєно № 48, з 1966 року, що підтверджується копією з погосподарської книги.

Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.02.2014 року № 99 ОСОБА_4 на підставі заяви від 04.02.2004 року надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки, яка належала ОСОБА_5 , на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,3250 га, яка складається з 2-х земельних ділянок: 1-ша площею 0.2048 га; 2-га площею 0.1202 га розташованої в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,0891 га розташованої в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №351933 від 21.12.2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи № 2-2077/08 Пустомитівського районного суду, зокрема позовної заяви ОСОБА_1 , остання станом на 12.12.2008 р. безперервно фактично користувалась спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_5 . До спадкового майна останнього, серед іншого, належить житловий будинок АДРЕСА_1 ), який знаходиться на спірній земельній ділянці.

Крім цього, вказуючи на незаконність дій ОСОБА_4 щодо оформлення останньою права власності на спірні земельні ділянки, позивач не згадує про наявність фактів, які підтверджують правомірність дій, як ОСОБА_4 так і відповідачів у цій справі. Зокрема, йдеться про наявність заповіту ОСОБА_5 (власник будинку АДРЕСА_1 , який розташований на спірній земельній ділянці) на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 106-1 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року у випадках переходу в спадщину права власності на розташований у сільському населеному пункті жилий будинок до спадкоємців, якщо вони не мають права на одержання в установленому порядку присадибної земельної ділянки, а також придбання громадянами, які постійно проживають у містах і селищах міського типу, жилого будинку в сільській місцевості для сезонного або тимчасового проживання або наявності, у них у цій місцевості жилого будинку на праві особистої власності, який вони бажають використовувати для зазначеної мети, цим особам надається у користування земельна ділянка для утримання жилого будинку і виробництва сільськогосподарської продукції в порядку і розмірах, що визначаються законодавством Союзу РСР.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

У випадках переходу в спадщину права власності на розташований у сільському населеному пункті жилий будинок до спадкоємців, а саме до ОСОБА_4 , цим особам надається у користування земельна ділянка для утримання жилого будинку.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2015 року у справі № 450/1736/147-ц, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 лютого 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пустомитівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 складеного 27.09.1989 року та посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерко М.І. - відмовлено, а відтак заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 визнано таким, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім цього, ОСОБА_1 була відповідачем у справі № 2-1316/1362/12 (1316/1876/12). Предметом розгляду у цій справі було визнання права власності на 1/ 2 будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року, яким скасовано рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2008 року у справі № 450/2077/08 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та ухвалив нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року у справі № 1316/1876/12, постановою Львівського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишена без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року залишено без змін.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року у справі № 1316/1876/12 встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 протягом шести місяців з дня відкриття такої після смерті ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Встановлено факт набуття ОСОБА_4 права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, покликання позивача на те, що оскаржуваним рішенням передано земельну ділянку яка є прибудинковою до житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 всупереч встановленому законом порядку, оскільки ОСОБА_4 не отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спростовується рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року у справі № 1316/1876/12.

Таким чином, суду не доведено, що оскаржуваним рішенням відповідачами було порушено право власності позивача, оскільки набуття такого судом не встановлено, а тому відмовляючи у задоволенні позову суд зазначає, що доводи позивача про порушення її прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірним рішенням Солонківської сільської ради на її конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать про незгоду позивача з указаними рішенням, без належного на те обґрунтування, що не є тотожним порушенню права чи інтересу, а протилежного суду не доведено. У позивача не з`являлися і, з урахуванням наданих суду доказів, не могло з`явитися право власності на вищезазначені земельну ділянку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. П. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

Верховний Суд України у постанові від 18 травня 2016 р. у справі № 6-658цс15 висловив наступну обов`язкову для всіх судів України правову позицію: «суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 9 грудня 2015 року по справі № 6-849цс15, де висловив наступну правову позицію:

з урахуванням частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції до 15.12. 2017 року, яка аналогічна за змістом із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Також, ця позиція висловлена у постанові ВСУ у справі № 6-84цс14:

«З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

Судом не встановлено підстав вважати, що рішення Солонківської сільської Пустомитівського району Львівської області № 99 від 05.02.2004 року впливає на права та інтереси позивача ОСОБА_1 а відтак, в задоволенні позову слід відмовити по суті.

Відтак, суд не знаходить за можливе давати оцінку іншим доводам сторони позивача, оскільки такі не впливають на вирішення спору по суті.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У п. 11 Постанови № 14 від 18.12. 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум ВСУ роз`яснив наступне: встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Беручи до уваги зазначене вище та те, що позов у цій справі не обґрунтований, заява представника відповідача від 09.11.2017 року про застосування строку позовної давності до позовних вимог задоволенню не підлягає.

Таким чином, відповідачами жодним чином права позивача не порушено, відтак позов ОСОБА_1 не обґрунтований.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про (предмет позову):

- визнати незаконним та скасувати рішення Сокільницької сільської ради від 5 лютого 2004 року №99 в частині надання безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 земельних ділянок, а саме : для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0891 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1202 га, площею 0,2049 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Сокільниках Пустомитівського району Львівської області;

визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю в АДРЕСА_2 зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Сокільницької сільської ради за № 01:05:458:04614 від 21.12.2005 року на ім`я ОСОБА_4 ; та скасувати державну реєстрацію права власності «від 18.06.2013 року, номер запису 1343225) на земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:003:0148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6 зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в с. Сокільниках Пустомитівського р-ну Львівської області серія ВБ 351933, зареєстрованої в книзі запису реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:05:458:04614 від 21.12.2005 року на ім`я ОСОБА_4 ;

скасувати державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки розташовані в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, які є зареєстровані кадастровий номер :01:004:0196, зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 ; кадастровий номер земельної ділянки зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 17.06.2021 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ; Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області, с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, 1 Пустомитівського району Львівської області; Головне управління Держгеокадастру у Львівській області,м. Львів, пр. Чорновола, 4; ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 .

СуддяЄ. О. Данилів