КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 358/224/20

номер провадження №22-ц/824/14684/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року /суддя Гаврищук А.В./

у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по місту Києву та Київській області акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором від 10 квітня 2018 року №441127311 яка станом на 27 листопада 2019 року становить 33 435, 95 грн.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» суму кредитної заборгованість у розмірі 30 956, 17 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» 1946, 10 грн судового збору./а.с. 151-158/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідач не підписував та не був ознайомлений із заявою про приєднання до договору, з тарифами, не надавав своє погодження на укладення кредитного договору, ніяких документів не отримував. Вказував, що умови за Договором комплексного банківського обслуговування мають близько 100 сторінок, постійно змінюються, а перебуваючи у банку, йому такі умови для ознайомлення не надавали. Вказував, що предмет спору між сторонами відсутній. Крім того, розрахунок заборгованості не є безспірним документом, не оформлений належним чином та не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003. Наголошував, що судом не витребувано матеріали кредитної справи в яких повинна міститись заява про закриття кредитного рахунку. Не враховано і те, що 18.03.2019 р. відповідач знімав кошти 13 разів на загальну суму понад 7300 грн, 26.04.2019 р. - 15 разів на загальну суму 14000 грн, що було б дуже важко та незручно за допомогою платіжної картки, з урахуванням встановлених обмежень на зняття готівки, а тому, вказував, що з 15.03.2019 р. працівники банку своєчасно не закрили поточний рахунок та безпідставно продовжили видавати кошти без платіжної картки через програму Ощадбанк 24/7. Не враховано судом першої інстанції і розбіжностей у виписках з рахунків, наданих обома сторонами. Судом першої інстанції відмовлено у стягненні комісій, процентів, пені, водночас, суд повинен був всі ці платежі, які безпідставно сплачені з 10.04.2018 р. зарахувати в суму основного тіла кредиту.

Щодо процесуальних порушень, вказував, що позов не містить даних про місцезнаходження відповідача, його підписано начальником, який не є керівником, підпис скріплено печаткою філії, якої на момент звернення не існувало, до позову не долучено статут щодо представництва ОСОБА_3 інтересів банку. Крім того, обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції посилався на копії документів, не засвідчені належним чином. Копія заяви на приєднання до договору є нечитабельною, з неї не вбачається підпису відповідача, а тому, суд повинен був здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з витребуванням оригіналів документів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 10 квітня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді заяви про приєднання №441127311 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (а. с. 11).

Постановою КМУ від 05.06.2019 року № 568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10 липня 2019 року змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями укладеного між сторонами кредитного договору.

Так, за умовами п. 3.4. Заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт».

Згідно з п.п 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнах на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.

Банк надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом (п.п. 3.4.2)

В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) п. 6.2, яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок.

Банк встановив Клієнту Кредит у сумі 34500 грн. 00 коп. (п. 6.3. Заяви).

Відповідно до Додатку №1 до основного Договору (ДКБО), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 (тридцять вісім ) процентів річних за користування кредитними коштами. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60 (шістдесят) відсотків на рік.

Згідно з п. 6.10. Заяви на приєднання, всі інші умови Кредитного договору містяться в Договорі.

Відповідно до пункту 1.8. розділу XXII ДКБО, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредитної послуги та розмір кредиту.

Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування (пункту 1.9. розділу XXII ДКБО).

В п. 1.6.1 розділу XXII ДКБО йдеться про те, що Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта.

Відповідно до пункту 1.18.2. проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини).

Згідно з п.п. 1.23. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.

За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу (п. 1.21 розділу IX. Договору ДКБО).

Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею 3% та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання (а.с 14-18), в період з 10.04.2018 по 06.12.2018 у відповідача виникла перед банком заборгованість у сумі 31740 грн.

Вказану заборгованість було 06.12.2018 погашено трьома платежами, про що у справі містяться відповідні квитанції (а.с. 80) та надано довідку банку погашення заборгованості (а.с. 81).

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що жодного доказу того, що відповідачем була повернута платіжна картка банку та подано заяву про розірвання договору кредиту не надано.

Крім того, в Довідці чітко зазначено, що картковий кредит погашено в сумі 34500 грн. станом на 28 грудня 2018 року. Відомості про фактичне закриття рахунку відсутні.

Доводи апеляційної скарги в цій частині, зводяться до переоцінки обставин справи.

Довідка від 28 грудня 2018 року не є доказом закриття рахунку або анулювання кредитного ліміту та не є підтвердженням наміру ОСОБА_1 закрити рахунок та/або анулювати кредитний ліміт, а лише підтверджує фактичне внесення коштів на рахунок та наявність коштів на рахунку відповідача станом на день видачі цієї довідки.

Разом із тим із як вбачається із виписки клієнта НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 06.12.2018 по 27.11.2019 відповідач продовжував користуватися кредитним лімітом (знімати кошти та розраховуватися платіжною картою) в наслідок чого і утворилася заявлена позивачем сума боргу (а.с. 112-119).

Доводи апелянта щодо того, що відповідач не підписував та не був ознайомлений із заявою про приєднання до договору, з тарифами, не надавав своє погодження на укладення кредитного договору, ніяких документів не отримував, протирічать іншим доводам, вказаним в апеляційній скарзі щодо розбіжностей у виписках з рахунків, наданих відповідачем з кредитного рахунку, та вказівці на те, що суд повинен був вже стягнуті банком пеню та комісії з 10.04.2018 р. зарахувати в суму основного тіла кредиту, що додатково свідчить про користування відповідачем кредитними коштами.

Стягуючи заборгованість, суд першої інстанції також вірно керувався ст. 1054 ЦК України якою визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином своїх зобов`язань не виконував, у зв`язку з чим за ним станом на 27 листопада 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 33435 гривень 95 копійок, яка складається з:

- основна заборгованості за кредитом - 30857 гривні 33 копійки;

- проценти за користування кредитом -1738 гривень 22 копійки

- комісія- 2 гривні 99 копійок;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту -576 гривень 83 копійки;

- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -167 гривень 45 копійок;

- суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту -52 гривні 52 копійки;

- суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених комісій- 17 гривень 72 копійки;

- 3% річних на суму простроченого кредиту 49 гривень 32 копійки;

- 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів -59 гривень 90 копійок.

Розрахунок заборгованості відповідача складений згідно з погодженими сторонами умовами договору, підстав для сумніву у його правильності суд першої інстанції не вбачав.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що вказаний розрахунок не є безспірним документом, не оформлений належним чином та не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003, судом апеляційної скарги відхиляються з огляду на відсутність контр розрахунку або вказівки на конкретні суми, що, на думку апелянта, є неправильно розрахованими.

В доводах апеляційної скарги /а.с. 177/ апелянт порівнює різні розрахункові періоди, вказуючи на суттєві розбіжності, та не уточнюючи в чому саме вони полягають, окрім різного балансу на різні дати, зважаючи на те, що відповідач постійно користується відкритим кредитним рахунком.

Вимоги апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні комісій, процентів, пені, повинен був всі ці платежі, які безпідставно сплачені з 10.04.2018 р. зарахувати в суму основного тіла кредиту, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки з зустрічним позовом відповідач не звертався і таких вимог не висував.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: