ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 386/685/20

провадження № 22-ц/4809/557/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., О.А. Письменного.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна;

відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

третя особа: Служба у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року, у складі головуючого судді Гут Ю.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служби у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВИВ

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служби у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Просила:

позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Позовні вимоги до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів задоволено повністю.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь дитячого закладу, де буде утримуватись дитина, або її опікуна, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову 25 серпня 2020 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та покладено на службу у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 .

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 за один місяць підлягає негайному виконанню.

Роз`яснено ОСОБА_3 , що відповідно до статті 169 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських ОСОБА_2 , позивач подала апеляційну скаргу і просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в цій частині.

Вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову прийнято з порушенням норм матеріального права та не було враховано всі обставини справи та не враховано інтереси дітей.

Посилається на доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дітей, оскільки він не приймає участі у вихованні дітей.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення частково не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( том 1 а.с.12-13).

З акту обстеження від 26.11.2019 щодо факту проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що діти проживають разом із бабусею ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 ( том 1 а.с.24).

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 09.12.2019 встановлено, що діти проживають разом з бабусею - ОСОБА_1 , оскільки мати ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, не займається їх вихованням та забезпеченням (том 1 а.с.22).

В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області від 24.09.2020 №01-32/47/1 з якого вбачається, що є доцільним в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( том 1 а.с.90-91).

Оскаржуваним рішенням позбавлено батьківських прав матір дітей - ОСОБА_3 .

Рішення суду в цій частині не оскаржується, проте суд апеляційної інстанції у порядку ч. ч. 4,5 ст. 367 ЦПК України не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, не встановила незаконності чи необґрунтованості рішення суду в цій частині, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав встановленим, що він не зовсім належно виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, не відвідував навчальний заклад, в якому ті навчаються,не цікавився в повній мірі їх життям, в тому числі духовним розвитком.

Проте, судом першої інстанції було враховано обставини, а саме місце роботи ОСОБА_2 в іншому населеному пункті, а не в тому населеному пункті де проживають його діти.

Враховано те, що ОСОБА_2 надавав матеріальну допомогу дітям, перераховував грошові кошти на рахунок старшої доньки, тобто в певній мірі піклувався про матеріальний стан дітей, що підтверджується копіями квитанцій переказів грошових коштів «ПриватБанк» за період 2020 року.

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_2 вказував про своє бажання виправити в майбутньому відношення до дітей.

Суд першої інстанції визнав необгрунтованим висновок органу опіки та піклування Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області від 24.09.2020 №01-32/47/1, в частині про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки при складанні висновку не були з`ясовані належним чином усі суттєві обставини.

Суд вважав, що вказаний висновок не містить переконливих аргументів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а також відсутні докази того, що орган опіки та піклування Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області досліджував питання виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків і застосовував відносно нього попереджувальні заходи.

Висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, а тому суд не погоджується з цим висновком, на підставі всіх встановлених судом фактичних обставин та зібраних доказів.

Європейським судом з прав людини при вирішенні справи № 39948/06 «Савіни проти України» в пунктах 49-52 рішення від 18 грудня 2008 року зазначено, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (справа «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (справа «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Відповідно до п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд першої інстанції попередив ОСОБА_2 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, а контроль за виконанням батьківських обов`язків покладено на відповідні органи.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Також правильним є обгрунтування суду першої інстанції, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а тому ця міра застосовується судом лише тоді коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними.

Тому, в цій частині рішення суду є законним та обґрунтованим і не підлягає зміні чи скасуванню ,а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо позовних вимог позивачки про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей з відповідачів.

Судом першої інстанції стягнуто з ОСОБА_3 , на користь дитячого закладу, де буде утримуватись дитина, або її опікуна, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову 25 серпня 2020 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ,а також відмовлено у стягненні аліментів із ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 6 Конвенції ООН «Про права дитини» містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Встановлено, що неповнолітні діти проживають разом із бабусею, позивачкою у справі ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними актами, що містяться в матеріалах справи.

Звернувшись із даним позовом позивач ставила позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Суд першої інстанції задовольняючи позовну вимогу про стягнення аліментів із матері дітей ОСОБА_3 дійшов помилкового висновку про стягнення не на користь позивача, а на користь дитячого закладу, де буде утримуватися дитина, або її опікуна, хоча такої вимоги не було заявлено.

Колегія суддів, приходить до висновку, що оскільки діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, яка забезпечує дітям достатній рівень життя необхідний для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального їх розвитку, аліменти мають бути стягнені із відповідачів на користь позивачки у відповідності до ст. 183 СК України.

Тому, позовні вимоги про стягнення із відповідачів аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення у справі, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 25 серпня 2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а далі у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (паспорт серія НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 25 серпня 2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а далі у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі - 420,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.01.2022 складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний