Житомирський апеляційний суд
Категорія 44 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №295/10677/20 за його позовом до Служби автомобільних доріг у Житомирській області, третя особа - ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у даній справі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Галагуза В.В. задоволено частково. Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05 травня 2021 року скасовано, ухвалено нове - про часткове задоволення позову. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь ОСОБА_1 5620грн матеріальної шкоди та 727,30 грн судових витрат.

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення в даній справі про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Житомирській області на його користь 9500 грн витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції. Зазначив, що розгляд справи в Житомирському апеляційному суді відбувся у спрощеному порядку без участі сторін, постанову апеляційного суду він отримав 10 грудня 2021 року, а тому дану заяву він подає протягом п`яти днів з дня отримання судового рішення.

24 грудня 2021 року представник Служби автомобільних доріг у Житомирській області Войдевич О.А. подала клопотання про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу. Зазначила, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.1 ст. 134 ЦПК України та п.9 ч.1 ст. 175 ЦПК України, до суду першої інстанції не було подано першої заяви по суті спору із розрахунком витрат, які він вже поніс або планує понести з розглядом судової справи. У вимогах апеляційної скарги, окрім стягнення матеріальної та моральної шкоди, інших вимог, зокрема, про стягнення витрат на правову допомогу, скаржником не заявлялося. У поданій позивачем до суду апеляційної інстанції заяві про ухвалення додаткового рішення клопотання про поновлення пропущеного строку також не заявлялося. Окрім того, до заяви не додано договору про надання правової допомоги із зазначенням суми оплати.

Вивчивши заяву, матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-5 ст. 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Справа в апеляційній інстанції розглянута без участі сторін. Повний текст постанови Житомирського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року судом складений 15 листопада 2021 року. В той же день судове рішення направлено до Єдиного реєстру судових рішень.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування ч.8 ст.141 ЦПК України (пункт 53, 57 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст.126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Таким чином, положення ч. 8 ст.141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена Верховним Судом у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Як вбачається із матеріалів справи, докази понесених судових витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано апеляційному суду лише 15 грудня 2021 року, тобто з попуском строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.

Отже, із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 звернувся до суду після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України. Клопотання про поновлення пропущеного такого строку ОСОБА_1 не заявляв. При цьому слід зазначити, що процесуальним законодавством не передбачено залишення без руху заяви з підстав відсутності клопотання про поновлення процесуального строку.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Служби автомобільних доріг у Житомирській області 9500грн витрат на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 141, 270, 367, 368 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст ухвали складений 28 грудня 2021 року.