Справа № 347/1375/21
Провадження № 2/347/571/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з третьою особою без заявлення самостійних вимог: ОСОБА_4 , нотаріус Косівського районного нотаріального округу про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з третьою особою без заявлення самостійних вимог: ОСОБА_4 , нотаріус Косівського районного нотаріального округу про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вижній Березів Косівського району Івано- Франківської області померла ОСОБА_5 . До дня смерті ОСОБА_5 проживала у належному їй на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне останній майно, а саме на : житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у с. Вижній Березів Косівського району Івано-Франківської області; земельна ділянка площею 1,2352 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Вижній Березів Косівського району Івано- Франківської області.

ОСОБА_5 за життя залишила заповіт, за яким: земельну ділянку в розмірі 0,7426 га з заходу в межу з ОСОБА_6 з півдня вулиця Кривоноса вздовж на північ заповіла ОСОБА_3 ; земельну ділянку в розмірі 0,3713 га вздовж від вулиці Кривоноса північ заповіла ОСОБА_7 (на даний час - ОСОБА_2 ) а житловий будинок та всі господарські будівлі, земельну ділянку в розмірі 0,3713 га вздовж від АДРЕСА_1 на північ заповіла ОСОБА_1 . Все майно в селі Вижній Березів.

У квітні 2021 року він звернувся до нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за цим заповітом.

Однак, постановою нотаріуса від 28 травня 2021 року , йому відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії оскільки на день смерті ОСОБА_5 не провела розподіл належної їй земельної ділянки площею 1,2352 га, та не зареєструвала у встановленому законом порядку свого права власності на ділянку площею 0,3713 га, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, село Вижній Березів.

Таким чином, вищезазначене заповітне розпорядження виконати неможливо, оскільки предмети спадкування зазначені в заповіті в цілому і в частинах відсутні та не відповідають правовстановлюючим документам на право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно.

Такими своїми діями заповідач порушила вимоги ст..1236 ЦК України за яким, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту.

За цих обставин ні він, ОСОБА_1 , ні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємці за заповітом, не можуть набути прав спадкування майна зазначеного у заповіті ОСОБА_5 від 19 березня 2009 року, реєстровий номер 9, посвідчений Філійовичем М.М., секретарем Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано- Франківської області.

Просить визнати вказаний заповіт недійсним.

Окрім того позивач в справі ОСОБА_1 , є рідним братом померлої і спадкоємцем як за заповітом, так і за законом другої черги.

Спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 немає. Своє дошлюбне прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 сестра змінила у 1956 році у зв`язку з одруженням, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб.

Встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_10 зроблено виправлення у даних про особу, а саме у прізвищі зроблено виправлення з ОСОБА_11 на ОСОБА_8 . На його запит до державного архіву щодо видачі витягу з актового запису про її народження видано архівну довідку та копію запису з метричної книги, де її прізвище присвоєне при народженні - ОСОБА_11 . А тому виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач в справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 а також третя особа без заявлення самостійних вимог: ОСОБА_4 - нотаріус Косівського районного нотаріального в судове засідання не з`явились подали суду заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , просили справу слухати без їх участі та не заперечують щодо задоволення позову.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомленими про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 29.09.2021 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вижній Березів Косівського району Івано - Франківської області померла ОСОБА_5 , у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Із вказаного свідоцтва про смерть вбачається, що 02.12.2015 року виконкомом Вижньоберезівської сільської ради складено актовий запис №30.

Так, до дня смерті ОСОБА_5 проживала у належному їй на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 .

Довідкою виконавчого комітету Яблунівської селищної ради № 42 від 20.01.2021 року (а.с.21) стверджено, що ОСОБА_5 1928 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала по день смерті в житловому будинку загальною площею 45,8 м.кв. житловою площею 16,2 м.кв. який знаходиться в АДРЕСА_1 . В цьому ж будинку постійно зареєстрована племінниця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався у виконавчому комітеті Вижньоберезівської сільської ради Косівського району за № 9 від 19.03.2009 року , реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 48096336, який не змінений і не скасований.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно. Фактично на день смерті ОСОБА_5 їй належали на праві власності: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у с. Вижній Березів Косівського району Івано-Франківської області; земельна ділянка площею 1,2352 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Вижній Березів Косівського району Івано- Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.7) витягом про реєстрацію права власності ( а.с.8) а також державними актами на право власності на земельну ділянку (а.с.9-10, 11-12) .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя залишила заповіт (а.с. 13), за яким: земельну ділянку в розмірі 0,7426 га з заходу в межу з ОСОБА_6 з півдня вулиця Кривоноса вздовж на північ заповіла ОСОБА_3 ; земельну ділянку в розмірі 0,3713 га вздовж від вулиці Кривоноса північ заповіла ОСОБА_7 (на даний час - ОСОБА_2 ) а житловий будинок та всі господарські будівлі, земельну ділянку в розмірі 0,3713 га вздовж від АДРЕСА_1 на північ заповіла ОСОБА_1 . Все майно в селі Вижній Березів.

У квітні 2021 року позивач в справі, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. із завою про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за цим заповітом.

Постановою нотаріуса від 28 травня 2021 року, йому відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії з наступних причин: заповіт посвідчений ОСОБА_12 , секретарем Вижньоберезівської сільської ради 19 березня 2009 року за реєстром №9 не відповідає вимогам законодавства, оскільки складений так, що немає можливості його виконати, зокрема в заповіті відсутній номер будинку який померла заповіла ОСОБА_1 . На земельну ділянку площею 0,3713 га. відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на ділянку та відсутні реєстрація ділянки у Державному земельному кадастрі ( з пояснень представника ОСОБА_1 , земельна ділянка площею 0,3713 га є частиною земельної ділянки загальною площею 1,2352 га, кадастровий номер :02:001:0037). На день смерті ОСОБА_5 не провела розподіл належної їй земельної ділянки площею 1,2352 га, та не зареєструвала у встановленому законом порядку свого права власності на ділянку площею 0,3713 га, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, село Вижній Березів.

Таким чином, вищезазначене заповітне розпорядження виконати неможливо, оскільки предмети спадкування зазначені в заповіті в цілому і в частинах відсутні та не відповідають правовстановлюючим документам на право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно.

Такими своїми діями заповідач порушила вимоги ст.1236 ЦК України за яким, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту.

За цих обставин ні позивач в справі, ОСОБА_1 , ні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємці за заповітом, не можуть набути прав спадкування майна зазначеного у заповіті ОСОБА_5 від 19 березня 2009 року, реєстровий номер 9, що посвідчений Філійовичем М.М., секретарем Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано- Франківської області.

Відповідно до ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід спадщини від фізичної особи, що померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст..1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обоє язків.

Відповідно де ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правовмірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачались лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Окрім того із долучених позивачем до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що ОСОБА_1 , є рідним братом померлої і спадкоємцем, як за заповітом, так і за законом другої черги. Спадкоємців за законом першої черги немає.

Своє дошлюбне прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , сестра позивача в справі змінила у 1956 році у зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.18) .

Встановлено що у свідоцтві про народження ОСОБА_10 зроблено виправлення у даних про особу, а саме у прізвищі зроблено виправлення з ОСОБА_11 на ОСОБА_8 . На запит до державного архіву щодо видачі витягу з актового запису про її народження видано архівну довідку та копію запису з метричної книги, де її прізвище присвоєне при народженні - ОСОБА_11 .

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Метою встановлення факту родинних відносин є оформлення позивачем ОСОБА_1 його спадкових прав.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, ст.ст. 202-204, 215, 236 ЦК України та керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати недійсним заповіт складений 19 березня 2009 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженкою с. Вижній Березів Косівського району Івано-Франківської області, та посвідчений ОСОБА_12 , секретарем Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано- Франківської області, 19 березня 2009 року, і зареєстрований в реєстрі за №9 та у спадковому реєстрі за № 48096336.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вижній Березів Косівського району Івано-Франківської області (актовий запис за № 30 від 02 грудня 2015 року), є рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а він є її рідним братом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк