Провадження № 2/752/7088/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 вересня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кирильчук І. А.,

за участю секретаря Сінчук І. А.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (далі - ТОВ «Качай Гроші») про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 квітня 2021 року позивач оформив заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті відповідача ТОВ «Качай Гроші» та отримав кредит в розмірі 7 000 грн. Зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі. Через деякий час позивачу почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем. На всі аргументи позивача щодо виконання зобов`язань перед ТОВ «Качай Гроші» за кредитним договором представники кредитодавця не реагували. 21 квітня 2021 року представник позивача направив адвокатський запит до відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості ОСОБА_1 , однак відповіді у встановлений строк надано не було. Позивач стверджує, що не отримував свій примірник договору та не підписував ані фізично, ані накладенням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття пропозиції укласти електронний договір, у зв`язку з чим просить визнати вказаний договір недійсним.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТОВ «Качай Гроші» кредитний договір, укладений в електронній формі між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Качай Гроші», та графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач 06 серпня 2021 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками.

19 серпня 2021 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Качай Гроші» на позовну заяву, в додатках до якого було долучено кредитний договір, укладений в електронній формі № 00-3095814 від 20 квітня 2021 року на паперових носіях, паспорт споживчого кредиту, оферта, лог-файл та детальний розрахунок суми заборгованості, на виконання вимог вищевказаної ухвали.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає їх безпідставними з наступних підстав. ТОВ «Качай Гроші» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії НОМЕР_2 від 28 грудня 2020 року. Товариством отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 11 квітня 2018 року, яка є безстроковою та оформлена в бездокументарній формі.

20 квітня 2021 року між товариством та ОСОБА_1 (далі - позичальник/позивач) було укладено кредитний договір № 00-3095814 (далі - договір), відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальнику у власність кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір було укладено згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Відповідно до вищезазначеного порядку, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. 20 квітня 2021 року позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з її умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору (оферта додається).

Договір був укладений і підписаний сторонами у відповідності з умовами Закону, що підтверджується лог-файлом порядку укладення електронного договору. При цьому, позивач через особистий кабінет на веб-сайті товариства подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті товариства, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон позичальника і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання договору. При цьому зазначаємо, що ІТС товариства не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому позичальник мав ознайомитися послідовно з паспортом кредиту та офертою, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами договору. Договір містить персональні дані позивача, зокрема його ПІБ, номер картки платника податків, адреса реєстрації, паспортні дані, контактний номер телефону, які відповідають відомостям, які містяться в позовній заяві самого позивача. Таким чином, без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт товариства та вибору строку і суми кредиту, договір між позивачем та товариством не був би укладений. Позичальник здійснив чіткий алгоритм дій для проходження всіх етапів отримання кредиту і акцептував надану товариством оферту.

Щодо виконання договірних зобов`язань за договором позики № 00-3095814, то відповідач наголошує, що позивачем не було повернуто позику у встановлений договором строк, та не здійснено жодної оплати в рахунок погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 10 990,00 грн. Таким чином зобов`язання не були виконані в повному обсязі. При цьому протягом договірних правовідносин з товариством позивач не подавав жодних звернень до товариства щодо форми укладення договору чи будь- яких заперечень щодо наявності правовідносин з товариством. Більше того, позичальник та товариство раніше теж вступали в договірні відносини, а саме: укладали Ддоговір № 00-2193360 від 21 грудня 2020 року, сума кредиту разом з нарахованими процентами були повернуті позичальником у встановлені строки.

Отже зважаючи на те, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, та враховуючи неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що ТОВ «Качай Гроші» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК № В0000120 від 28 грудня 2020 року Товариством отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 11 квітня 2018 року, яка є безстроковою та оформлена в бездокументарній формі.

На офіційному сайті ТОВ «Качай Гроші» в мережі Інтернет розміщені Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші».

20 квітня 2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства між сторонами був укладений кредитний договір № 00-3095814, відповідно до якого сторони погодили про надання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7 000,00 грн у позику строком на 30 днів, на умовах повернення, платності та строковості. Згідно з цим договором кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до пункту 7.2 кредитного договору позичальник підтверджує, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування». Ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/.

Згідно Графіку платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору, проценти за користування позикою в межах строку позики з 20 квітня 2021 року до 20 травня 2021 становлять 1050,00 грн.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору).

За статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (стаття 640 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (стаття 642 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Беручи до уваги вказані норми закону, суд приходить до висновку, що договір з додатками, укладений між сторонами 20 квітня 2021 року в електронній формі, що містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором позивача та представника товариства, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оспорюваний кредитний договір було укладено з відповідачем в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», що відповідає правилам частини першої статті 205 ЦК України.

Зі змісту оспорюваного кредитного договору, який наданий відповідачем, встановлено, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з пунктами 2.2., 2.3. кредитного договору № 00-3095814 від 20 квітня 2021 року кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника протягом 3 банківських днів з дати укладення договору.

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Оспорюваний кредитний договір підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи позивача щодо неукладення договору.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.

За судового розгляду на підставі наданих позивачем доказів не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 00-3095814 від 20 квітня 2021 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов, усі доводи позивача ґрунтуються виключно на припущеннях і спростовуються самим змістом договору.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України та відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України пункту 7 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та із застосування наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Втім, зазначених законом підстав недійсності договору позивачем не доведено.

На переконання суду, саме позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису, оскільки паспортні дані клієнта, зазначені в оспорюваному договорі, повністю відповідають паспортним даним позивача.

Суду не було надано доказів на спростування зазначеного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина друга статті 81 ЦПК України).

Позивачем не доведено перед судом порушення прав з боку відповідача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись викладеним, відповідно до статей 203, 215, 509, 638, 640, 642, 1046 ЦК України, статей 263-265, 354 ЦПК України, Закону України «Про електронну комерцію», суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Відомості учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 64/16.

Суддя І. А. Кирильчук