ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8493/21 Справа № 174/309/21 Головуючий у першій інстанції: Ілюшик І. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Комунального підприємства "Управляюча компанія "Жилкомсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року по справі за позовом Комунального підприємства "Управляюча компанія "Жилкомсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетролвської області від 26 липня 2021 року провадження у справі за позовом Комунального підприємства "Управляюча компанія "Жилкомсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирним будинком - закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі КП Управляюча компанія Жилкомсервіс, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від КП УК Жилкомсервіс надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в травні 2021 року Комунальне підприємство "Управляюча компанія "Жилкомсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі- КП "УК "Жилкомсервіс"), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.05.2021 року в розмірі 16953,36 грн.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 44).

В судовому засіданні 26.07.2021 року відповідач ОСОБА_1 заявила письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Пояснила, що вона придбала частину вбудованого нежитлового приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 , як фізична особа підприємець і здійснює на теперішній час у цьому приміщенні підприємницьку діяльність, при цьому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирним будинком без урахування підсудності господарському суду.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбудоване нежитлове приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою по АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку, заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 від 10.05.2019 виникла між КП УП Жилкомсервіс та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 18).

Відповідач підтвердила факт здійснення підприємницької діяльності в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно заявки за вх. 235 від 13.05.2020 ОСОБА_1 , зверталась до КП УП Жилкомсервіс про усунення проблеми із затіканням стелі в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22).

Крім цього, в позовній заяві у даній справі позивач визнає, що використовуване відповідачем нежитлове приміщення є саме магазином (а.с. 5).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 з 20.02.1997 року та до цього часу зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 1 ГПК у України (далі ГПК України) у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно ч.1 ст.128 ГК громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст.58 Господарського кодексу України.

За ч.1 ст.173 ГК України, зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або відмовиться від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання, перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у належному їй на праві власності нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , яке використовується відповідачем для ведення підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак, підприємець це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (ч. 1 ст. 320 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 50 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 жовтня 2019 року в справі №214/4137/17.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами існують не цивільно-правові, а господарські правовідносини, пов`язані з наданням послуг з утримання нежитлового приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного для підприємницької діяльності; приймаючи до уваги, що відповідачем визнано факт здійснення господарської діяльності у вказаному нежитловому приміщенні колегія приходить до висновку, що спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Суд дійшов правильного висновку, що спір у даній справі є таким, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, у зв`язку з чим справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Позивач має право звернення з відповідним позовом до суду, що розглядає справи в порядку господарського судочинства.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управляюча компанія "Жилкомсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова