Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1466/21

Номер провадження: 2/511/511/21

28 вересня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

за участю секретаря судового засідання Кирилової І.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 квітня 2013 року справа № 511/773/13-ц з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх його видів доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку щомісячно, до 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дітей і визначений у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час є завищеним Зазначав, що з відповідачкою він знаходиться у шлюбі, під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їх - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам від 23.06.2021 року, в період з 01.11.2019 року по 01.06.2021 року, з нього стягувалися та нараховувалися заборгованість у розмірі 1/3 від доходу не зважаючи на те, що старший син ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно з цього часу згідно законодавства України з нього повинна була стягуватися ј доходу в розрахування на одну дитину. Оскільки на даний момент на утриманні у відповідачки одна неповнолітня дитина, він вбачає підстави для зменшення розміру аліментів.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази, просив справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та зазначала, що вона згодна з позовними вимогами в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст.223, ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року. За період шлюбу у сторін народилося двоє дітей - сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серії НОМЕР_1 , видане Лиманської селищної ради Роздільнянського районна Одеської області, актова запис №47 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актова запис № 54.

Позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8-9).

Відповідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 квітня 2013 року справа № 511/773/13-ц з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх його видів доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку щомісячно, до 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно.

Позивач обгрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що після постановленого судового рішення про стягнення аліментів, досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 та продовження стягнення на нього аліментів, у зв`язку з чим у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, призвели також до погіршення його матеріального становища, що є підставою для застосування положень ч. 1ст. 192 СК України та зміни розміру аліментів у сторону їх зменшення до 1/4 частини його заробітку.

Вирішуючи даний спір, суд враховує наступні положення Сімейного кодексу України.

Згідно положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду, постанова у справі N 565/2071/19 від 16.09.2020.

Крім того, суд також враховує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою і щоб це не суперечило інтересам дітей.

Відповідно до наданої позивачем довідки про заборгованість аліментів станом на 01.06.2021 року у боржника ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі становить: 20616,82 грн.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з позивача судовий збір в розмірі 908грн.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст.4,5,10,11,141,263,264,265 ЦПК України, ст. ст.180,182,192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх його видів доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку щомісячно, згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 квітня 2013 року (справа № 511/773/13-ц) зменшити до 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень. (Стягувач: Державна судова адміністрація України. Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О. В. Іванова