Справа № 409/971/21
Пров. № 4-с/409/16/21
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року смт Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.Г.Акименко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Білокуракине цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Свої вимоги скаржниця обґрунтовує тим, що у квітні 2013 року вона звернулась до Білокуракинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганський області із заявою про примусове виконання виконавчого листа №1205/2-53/2011, виданого 11 лютого 2011 року на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 січня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 54045,00 грн, з них 539250,00 борг та 120,00 грн інформаційні витрати. На підставі даного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження 37818388, 30.04.2013 прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором), 30.04.2013р.прийнята постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 18.10.2013 р. прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження (п.3 ч.1 ст.49). Інша інформація та постанови в ВП-спецрозділ від 06.04.2021р. відсутні. Жодного документу виконавчого провадження у скаржниці немає в наявності, як і можливості отримати ці документи з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, оскільки первинний документ - Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) їй не надавалась, не надсилалась. Проте, скаржниця неодноразово - 15.08.2017р., 05.04.2021р., 09.04.2021р. зверталась з проханням отримати документи - Постанову про закінчення виконавчого провадження на інші документи у ВП 37818388. На цей час їй документи не видані. 09.04.2021р. ОСОБА_1 звернулася до начальника Білокуракинського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зі скаргою. 23 квітня 2021р. скаржниця отримала відповідь Білокуракинського РВ ДВС Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Харків) від 22.04.2021р. №18.16/2314, в якій зазначалось, що їй повернуто виконавчий документ з постановою про закінчення виконавчого провадження та, на думку органу виконавчої служби, вона пропустила строк на оскарження; їй відмовлено у видачі копій документів по виконавчому провадженню та заходів зазначених у скарзі. Вона не отримувала ані виконавчий лист, ані Постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що строк оскарження дій судового виконавця не пропустила, оскільки не отримувала Постанову про закінчення виконавчого провадження. Законом не передбачено оскарження інформації. З огляду на те, що вона не отримувала документів про закінчення виконавчого провадження та лише за листом 22.04.2021р. №1816/2314 їй роз`яснено право на оскарження дій, не має підстав вважати про її обізнаність та сплив всіх строків, для оскарження дій державного виконавця. У зв`язку з чим скаржниця просить суд: задовольнити клопотання про витребування документів виконавчого провадження №37818388 з Архіву Автоматизованої системи виконавчих проваджень - Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; зобов`язати Білокуракинський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Харків) та Міністерство юстиції України надати документи виконавчого провадження №37818388 - Постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) від 30.04.2013р., Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зокрема земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ЛГ №000339 від 30.04.2019р., Постанова про закінчення виконавчого провадження (п.З ч.І ст.49) від 18.10.2013р. та інші за наявності, копії листів та докази рекомендованого відправленням цих постанов стягувану із зазначенням штрихкоду листів, докази відправлення цих документів; витребувати Інформацію, що міститься в Спадковому реєстрі про спадкоємців, боржника ОСОБА_2 ; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18 жовтня 2013 року у ВП 37818388; відновити виконавче провадження №37818388 за виконавчим листом №1205/2-53/2011, виданим 11.02.2011 на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.01.2011; зобов`язати державного виконавця звернутись до реєстрів актів цивільного стану та Спадкового реєстру за інформацією про смерть боржника та особи, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини та/або прийняла її; зобов`язати державного виконавця звернутись із заявою до суду про заміну боржника його, правонаступником у виконавчому проваджені 37818388, продовжити виконавчі дії та провести реальне стягнення боргу; зобов`язати державного виконавця надати(направити за адресою) їй копію Постанови про відкриття ВП 37818388 від 30.04.2014р., яку не отримувала.

В.о. начальника Білокуракинського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надав до суду заперечення на скаргу, в якій зазначив, що в провадженні Білокуракинського РВДВС ГТУЮ в Луганській області дійсно перебувало виконавче провадження за №37818388, що було відкрите 30.04.2013 року постановою державного виконавця вказаного відділу щодо примусового виконання виконавчого листа № 1205/2-53/2011, виданого 11 лютого 2011 року Білокуракинським районним судом та стягнення на користь скаржниці по даній справі суми в розмірі 54045 грн. Постановою державного виконавця від 18 жовтня 2013 року вищевказане виконавче провадження №37818388 було закінчено відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, діючої на момент вчинення відповідних дій). Основні правила роботи з документами в органах державної виконавчої служби, в тому числі порядок загального документування у районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби, діловодство з виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у всіх органах державної виконавчої служби, оформлення документів, технічного забезпечення їх підготовки, контролю за виконанням документів, а також здійснення діловодних процесів - організації документообігу, формування справ і зберігання документів та поширення на всю службову документацію визначались на той час чинним Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, в редакції, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008р.. Так, відповідно до вказаного Порядку діловодство з виконання рішень в органах державної виконавчої служби - це сукупність процесів, що забезпечують документування управлінської інформації і організацію роботи із службовими документами, що віднесені до компетенції органів державної виконавчої служби, з моменту їх створення або надходження до відправлення або передачі в архів. Документи, віднесені до компетенції органів державної виконавчої служби, складаються з документів виконавчого провадження та інших службових документів. Документи виконавчого провадження, в тому числі скарги, заяви (клопотання) сторін виконавчого провадження, які подаються відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та матеріали за наслідками їх розгляду, є невід`ємною частиною виконавчого провадження і приєднуються до нього. Інші службові документи визначаються номенклатурою справ органу державної виконавчої служби. Водночас п.8.15 Порядку було визначено, що закінчені діловодством справи постійного, тривалого (понад 10 років) та тимчасового (до 10 років включно) зберігання згідно з номенклатурою передавались до архіву органу юстиції, структурними підрозділами яких є відповідні органи державної виконавчої служби, через два роки після закінчення їх у діловодстві з метою подальшої їх підготовки до наступного зберігання в державній архівній установі, а тих, які не віднесені до Національного архівного фонду, для виділення їх до подальшого знищення. Втім, згідно п. 8.19 Порядку завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передавались і підлягали знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Відповідно до п.9.9 Порядку строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становив 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становив 1 (один) рік. Завершені виконавчі провадження включались в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення та виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягали знищенню. Відбір виконавчих проваджень для знищення та їх знищення здійснювалось один раз на рік, не пізніше 1 березня поточного року. При цьому, здавальні описи (завершених виконавчих проваджень), реєстр завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, мали також трирічний строк зберігання, акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення - п`ятирічний. Зазначене виконавче провадження за №37818388 завершене ще у 2013 році, відповідно до Порядку було передано на зберігання до архіву органу державної виконавчої служби та після спливу встановлених до діючого на той час його норм в подальшому було знищено, як і знищено після спливу строку зберігання акт, що підтверджується доданими до даного заперечення Актом про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду №1 від 15.02.2019 року, затвердженого начальником Білокуракинського РВДВС ГТУЮ у Луганській області та схваленого на засіданні експертної комісії Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.12.2016р. протокол №25. Збирання, зберігання, захист, облік пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії здійснювалось у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, що являв собою комп`ютерну базу даних, створену за допомогою автоматизованої системи у відповідності до Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №43/5 від 20.05.2003 року (чинного на час вчинення оскаржуваних дій). За допомогою даного реєстру сторони виконавчого провадження мали безперешкодний безоплатний та цілодобовий доступ до виконавчого провадження, у якому вони беруть участь, з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру шляхом пошуку перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження. Тобто, скаржниця, яка не заперечує й вказує про свою обізнаність з приводу фактичних обставин справи не виявляла належної зацікавленості у розгляді справи, навіть з дати повідомленої фактично обізнаності останньої з 2017 року до дня звернення з даною скаргою нею до суду у 2021 році. Наведені скаржницею доводи носять сугубо формальний характер, не містять конкретних посилань й належних доказів порушень діючого законодавства, а вимоги з урахуванням наданих самою скаржницею пояснень та наявних в матеріалах справи письмових доказів, є безпідставними та необґрунтованими. Просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Скаржниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вивчивши матеріали вказаної справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні в Білокуракинському РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебував виконавчий лист Білокуракинського районного суду Луганської області №1205/2-53/2011 від 11.02.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 54045 грн.

30.04.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37818388, на підставі виконавчого листа Білокуракинського районного суду Луганської області №1205/2-53/2011 від 11.02.2011.

30.04.2013 року постановою державного виконавця було накладено арешт на майно боржника.

18.10.2013 року прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно відповіді Білокуракинського РВ ДВС ГТУЮ в Луганській області від 28.08.2017 вих.№1182, ОСОБА_1 повідомлено про закінчення виконавчого провадження 18.10.2013. Зазначену відповідь скаржниця отримала 28.08.2017 разом з витягом з АСВП про хід виконавчого провадження, про що свідчить особистий підпис останньої на даній відповіді.

Відповідно до акту №1 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду проваджень для знищення від 15.02.2019, акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення за 2013 рік знищено.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 14) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів(посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 383 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із Законом України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 р.), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 цього закону. Так, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі серед іншого має бути зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків).

Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби затверджено Наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року. Так, відповідно до цього Порядку, в редакції, чинній на час вчинення оскаржуваних дій, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством (п.9.9).

Вимоги Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби при знищенні виконавчого провадження дотримано.

Відповідно до п.1.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №43/5 від 20.05.2003 року (чинного на час вчинення оскаржуваних дій), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (надалі Єдиний реєстр) це комп`ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Пунктами 2.3, 3.1 Положення визначено перелік даних, що вносяться до Єдиного реєстру у органі ДВС.

Крім цього, відповідно до п.5.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру.

Подання скарги після спливу більш як восьмирічного строку з дня передачі виконавчого листа на виконання не може свідчити про добросовісне виконання ОСОБА_1 своїх прав сторони виконавчого провадження.

При постановленні ухвали суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини в справі "Каракуця проти України" (Karakutsya v. Ukraine, 18986/06, 16.02.2017 року), яким не встановлено порушення права доступу до суду, у зв`язку з тим, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді справи протягом одного року та восьми місяців.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду скаржниця посилається на те, що процесуальні документи виконавчого провадження та виконавчого листа вона не отримувала, про право на оскарження вона дізналася з листа Білокуракинського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 22.04.2021. Посилання суду на відповідь Білокуракинського РВ ДВС ГТУЮ в Луганській області від 28.08.2017 вих.№1182, в якій заявницю повідомлено про закінчення виконавчого провадження 18.10.2013, яку скаржниця отримала 28.08.2017 разом з витягом з АСВП про хід виконавчого провадження, про що свідчить особистий підпис останньої на даній відповіді, ОСОБА_1 вважає передчасним, оскільки даний доказ наданий для задоволення клопотання про витребування доказів.

Судом встановлено, що державним виконавцем 18.10.2013 року дійсно виносилася постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент вчиненні процесуальної дії) Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Строк зберігання журналів вихідної кореспонденції складає 5 років. Оскільки строк зберігання журналу вихідної кореспонденції сплинув, встановити факт направлення та отримання або неотримання скаржницею постпнови про закінчення виконавчого провадження в судовому засіданні не надається можливим.

Згідно ст. 449 ЦПК України Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дізналася про порушення її права 28.08.2017, посилання ОСОБА_1 на неотримання процесуальних документів виконавчого провадження суд не бере до уваги, оскільки 28.08.2017 її було повідомлено про закінчення виконавчого провадження 18.10.2013 та надано витяг з АСВП про хід виконавчого провадження, що було достатнім для її звернення до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Враховуючи викладене, суд визнає зазначені скаржницею в заяві про усунення недоліків причини пропуску процесуального строку звернення до суду неповажними, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася 28.08.2017, відсутність у неї (з її слів) постанови про закінчення виконавчого провадження не перешкоджала її зверненню до суду в передбачений законом термін з такою самою скаргою, як вона звернулася зараз, із одночасним клопотанням про витребування оскаржуваної постанови.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , як стягувач, не виявила належної зацікавленості у виконанні рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на її користь боргу на загальну суму 54045 грн, оскільки більше восьми років взагалі не цікавилася виконанням виконавчого листа, виконавчим провадженням, як завершальною стадією судового провадження, що (у відповідності до згаданої практики Європейського суду з прав людини) є підставою для відмови у задоволенні її скарги.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання у виконавчому провадженні № 37818388 задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись Законом України „Про виконавче провадження, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, ст.ст. 259, 260, 354, 450-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У поновленні ОСОБА_1 процесуального строку на оскарження на дії / бездіяльність органу примусового виконання відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії / бездіяльність органу примусового виконання в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Скаржник-боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець: в.о. начальника Білокуракинського відділу державної виконавчої служби у Сватівському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ведмеденко Д.В., адреса: вул. Базарна, 13 смт Білокуракине Луганська область.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко