Справа № 737/410/21
Провадження № 2/737/204/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Куликівської селищної, третя особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Євгеній Петрович,

про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняли позивачі. До спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину.

Просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Позовна заява надійшла до суду 15 червня 2021 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 16 червня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 15 липня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 28 вересня 2021 року.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 624/2008 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та № 10/2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.13).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 9/03-22/156 від 14 травня 2021 року ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 (а.с.15).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1959 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна.

З наявних у справі доказів, судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 було побудовано в 1964 році, тобто під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались "Кодексом законів про родину, опіку, шлюб та акти громадянського стану УРСР" від 31.05.1926 року з наступними змінами. Статтею 125 вказаного Кодексу передбачалось, що майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належить обом членам подружжя на засадах спільної власності. З 01.01.1970 року по 01.01.2004 рік майнові відносини подружжя регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України, у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи № 624/2008 вбачається, що 10 грудня 2008 року ОСОБА_4 звернулася до Куликівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_3 .

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не виявлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 9/03-22/153 від 13 травня 2021 року ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 , яка зареєстрована у місті Ніжин, але з 2014 року постійно проживала разом із матір`ю (а.с.16).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно з яким 30 травня 1981 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.11-12).

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.9).

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, за яким земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 068614, виданого 30 серпня 2004 року заповіла дочці ОСОБА_1 ; земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 024000, виданого 30 серпня 2004 року заповіла сину ОСОБА_2 . Заповіт складений 06 жовтня 2015 року, посвідчений секретарем Хибалівської сільської ради та виконкому Данілевською Г. С., зареєстрований у реєстрі за № 8 (а.с. 28).

З матеріалів спадкової справи № 10/2019 вбачається, що 22 січня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 (а.с.49-50).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4 (а.с.61-64,66).

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її син - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не виявлено.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2021 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.25).

Згідно довідки КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації ЧОР № 115 від 28.05.2021 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 26).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, веранда а-1, сараї В-1, Г-1, ґанок а1-1, рік побудови 1964 (а.с. 29-31).

У витягах з погосподарських книг Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 1996-2010 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_3 (а.с.17-22).

У витягах з погосподарських книг Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2011-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 (а.с.23-24).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності фактично належав спірний будинок, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_8 , спадкоємцями якої є позивачі, однак не можуть оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування на вказане майно.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 63,0 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, веранда а-1, сараї В-1, Г-1, ґанок а1-1) в порядку спадкування за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 63,0 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, веранда а-1, сараї В-1, Г-1, ґанок а1-1) в порядку спадкування за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко