Справа № 180/3015/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нанічкіної Н.М., з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

24.12.2021 року ОСОБА_1 надала суду позовну заяву зі збільшеними позовними вимогами до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурний Микола Анатолійович, про визнання факту проживання єдиною сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та про поділ сумісного майна подружжя.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 . Заяву обгрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 , оскільки є ризики відчуження відповідачем вказаного будинку до винесення судом рішення по справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, шо позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно наданих до позовної заяви документів, між сторонами виник спір, за результатами вирішення якого позивачка ОСОБА_1 бажає крім іншого, визнати об`єктом права спільної сумісної власності та поділити майно подружжя: домоволодіння АДРЕСА_1 , вартістю 174713 гривень, шляхом зміни правового статусу домоволодіння на спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за сторонами ідеальні частки у вищевказаному домоволодінні в розмірі Ѕ частини домоволодіння за кожним. Тому нею заявлено вимогу про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , що належать відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 10.03.2004 року. Заявниця зазначає, що існує загроза того, що відповідач може вчинити дію щодо відчуження будинку, і це в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме визнання за нею права власності на Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 .

30.12.2021 року ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_2 проживає з жінкою за іншою адресою, тому йому не потрібен для проживання будинок АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про розірвання з нею шлюбу, висловлював на її адресу погрози, що продасть будинок і вижене її на вулицю, оскільки вона не має ніяких прав на будинок. Також, у разі продажу будинку до винесення рішення за її позовом, це значно ускладнить виконаня рішення суду про можливе визнання за нею права власності на Ѕ частку будинку.

Вирішуючи питання про доцільність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує, що метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення. Забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, одним з предметів якого є визнання за нею право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 , і вказаний будинок належить відповідачу на праві приватної власності, зважаючи на те, що для відповідача вказаний будинок не є єдиним місцем проживання, а позивачка зареєстрована, фактично проживає в ньому, і може бути позбавлена місця проживання в спірному будинку в результаті розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позивачкою належним чином обґрунтовано вимогу забезпечення позову.

Також, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , є пов`язаним з предметом позову, захід забезпечення співмірний із заявленими вимогами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 10.03.2004 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до положень ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Н. М. Нанічкіна