У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Коновалова Олександра Сергійовича про зняття арешту з коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Коновалова О.С. про зняття арешту з коштів боржника.

Вивчивши письмові матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

З копії постанови про арешт коштів боржника від 13.09.2021 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Коноваловим О.С., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5906/09, виданий 03.02.2020 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» борг за кредитним договором в сумі 339789,43 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00, по сплаті інформаційно - технічних послуг в смуі 120,00 грн., а всього 341609,43 грн., було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесенння постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною постановою приватного виконавця, ОСОБА_1 подав позовну заяву, однак при цьому посилається на норму статті 446 ЦПК України (розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)) та Закон України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , останній фактично не погоджується із постановою приватного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, який був накладений при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5906/09.

Згідно положення ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у разі його не погодження із постановою приватного виконавця про арешт коштів боржника, повинен був звернутися до суду в межах розділу VII Цивільного процесуального кодексу України, із відповідною скаргою, а не позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Коновалова Олександра Сергійовича про зняття арешту з коштів боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 29.09.2021 року.

Суддя: В.О. Сенюта