ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 385/479/21

провадження № 22-ц/4809/1420/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л. М., Мурашка С. І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», від імені якого діє представник адвокат Ногай Денис Сергійович, на заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області (суддя Венгрина М. В.) від 14 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

06 квітня 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ«Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 березня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту).

Відповідно до п. 3.1. заяви відповідач ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту в національній валюті на споживчі потреби шляхом надання відновлювальної кредитної лінії. Йому відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 з бажаним розміром кредиту 25000 грн з фіксованою процентною ставкою за кредитом, що складає 38,00 % за користування кредитними коштами на момент укладання цього кредитного договору, та може бути змінена в порядку та на умовах, визначених договором, крім випадку користування коштами протягом Грейс-періоду.

Пунктом 3.4 заяви передбачено, що клієнт повинен щомісячно здійснювати часткове погашення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5,00% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором.

АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши клієнту кредит на загальну суму 25000 грн у вигляді відновлювальної лінії на платіжну картку. Однак, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04 березня 2021 року складає 15381,06 грн та складається з:

-11130,00 грн основний борг по кредиту;

-2765,15 грн проценти за користування кредитом;

-328,90 грн комісія;

-331,38 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

-197,30 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

-473,29 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

-127,93 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

-16,07 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

-11,04 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Виходячи з наведеного, АТ «Ощадбанк» просило стягнути з відповідача заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви про приєднання від 09 березня 2019 року станом на 04 березня 2021 року в розмірі 15381,06 грн та вирішити питання щодо судового збору.

Короткий зміст рішення суду

Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 09березня 2019 року в сумі 14523,48 грн, з яких 11130,00 грн основний борг по кредиту; 2765,15 грн проценти за користування кредитом; 473,29 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 127,93 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 16,07 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 11,04 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом,а також 2143,33 грн судового збору.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії в сумі 328,90 грн, пені за несвоєчасне погашення боргу в сумі 331,38 грн та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту в сумі 197,30 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів позовні вимоги в цій частині, оскільки положеннями договору комплексного обслуговування фізичних осіб AT «Ощадбанк», що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, не містить відомостей щодо його підписання ОСОБА_1 , а також у його заяві про приєднання від 09 березня 2019 року відсутній умови, які покладають на відповідача по справі обов`язок сплачувати банку комісію та пеню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подав до суду апеляційну скаргу, в ній зазначив про незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду, яке, на його думку, ухвалене судом з неправильним застосуванням норм матеріального права. Позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого суду в частині відмовлених позовних вимог про стягнення комісії та пені скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідно до п. 3.7 заяви відповідача від 09 березня 2019 року, яка підписана ним власноруч, вказує на те, що Паспорту споживчого кредиту, Таблиці сукупної вартості кредиту, які є невід`ємною частиною договору. Умови користування кредитною лінією, Тарифи становлять єдиний документ - договір.

В договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розділі VI «Плата за послуги банку (комісійні винагороди). Тарифи» визначено сплату комісійної винагороди, а розділом ІХ «Відповідальність клієнта та банку» передбачена сплата пені, адже пункт 9.1 регламентує, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню на кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Отже, всі нарахування здійсненні позивачем у відповідності з умовами та у розмірі, які були доведені відповідачу під підпис, а також нормами законодавства України.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина третя статті 360 ЦПК України.

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини

Відповідно до заяви встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 09 березня 2019 року, яка підписана представником АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 : підписанням даної заяви клієнт банку погоджується на отримання кредиту в АТ «Державний ощадний банк України» (п.3.1); просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № НОМЕР_1 ; бажаний розмір кредиту - 25000,00 грн. (п. 3.2); процентна ставка становить 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду; 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари і послуги (п.3.3); клієнт зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі щомісячного платежу, який складає 5,00% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором (п.3.4); датою укладання кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником банку (п.3.5).

Згідно з випискою по картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_2 за період 11 березня 2019 року по 04 березня 2021 року станом на на дату 04 березня 2021 року кінцевий баланс є від`ємним і становить - 47232,43 грн (а.с.24-26).

Фактично станом на 04 березня 2021 року борг ОСОБА_1 перед АТ «Ощадбанк» становить 14523,48 грн, який складається з такого:

-11130,00 грн основний борг по кредиту;

-2765,15 грн проценти за користування кредитом;

-473,29 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

-127,93 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

-16,07 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

-11,04 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції грунтується на засадах верховенства права, являється законним і обґрунтованим.

У цій справі спір виник щодо несплаченої відповідачем заборгованості, яка виникла через невиконання ним умов кредитного договору від 09 вересня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині відмови суду в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку комісії та неустойки (пені), а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

За нормами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що у справах про відповідальність боржника за невиконання зобов`язання, зокрема грошового, саме позивач зобов`язаний довести наявність невиконаного зобов`язання, підстави його виникнення та розмір.

Згідно з п. 3.1. погодженої сторонами по справі заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 09 березня 2019 року відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він погоджується з умовами користування кредитом відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними у цій заяві та Умовах користування кредитною лінією (Кредитом).

Загальні умови надання кредиту визначені розділом ХХІІ наданого позивачем до суду Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

При цьому ні заява відповідача від 09 березня 2019 року, ні пункти розділом ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять умов про неустойку, а згадки про комісію є загальними і не містять умов про підстави її сплати та розмір.

Посилання позивача на розділ І та п. 9.1 розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є безпідставним так, як із тексту заяви від 09 березня 2019 року вбачається, що відповідач приєднався лише до умов про кредитування, а не до всього комплексу послуг, які пропонує банк фізичним особам і які передбачені у його оферті.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на п. 3.7 заяви від 09 березня 2019 року, а також паспорт споживчого кредитування та таблиці сукупної вартості кредиту є безпідставним.

Так, в матеріалах справи відсутні паспорт споживчого кредитування та таблиці сукупної вартості кредиту, в тому числі підписані відповідачем.

Крім того, відповідно до змісту ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» інформація наведення у паспорті кредитування, у тому числі про загальну вартість кредиту, це та інформація, яка надається клієнту до укладення договору.

У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін, які безпосередньо вказуються в самому тексті договору.

Суд першої інстанції дав правильну оцінку доказам, які надав до суду позивач та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не підтвердив доказами факт досягнення між ним і відповідачем домовленості на час укладення кредитного договору про неустойку та комісію.

За таких умов суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог про пеню і комісію у зв`язку з їх недоведеністю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність рішення суду, в оскаржуваній його частині, по суті спірних правовідносин.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки. Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення законне та обґрунтоване, з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те,

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді Л. М. Дьомич

С. І. Мурашко