Справа № 686/6898/21
Провадження № 2/686/3366/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

за участю представника позивача Боднар А.М.,

представника відповідача Кащенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом Адвокатського об`єднання «Фортіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

18 березня 2021 року АО «Фортіс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 72 042 грн. 75 коп. та судових витрат.

Свої вимоги АО «Фортіс» мотивував тим, 10.07.2015 між Адвокатським об`єднанням «Фортіс» та ОСОБА_2 , який на момент укладання договору, був захисником та діяв в інтересах ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який на момент укладання договору перебував у Сумському слідчому ізоляторі) був укладений Договір про надання правової допомоги № 1 (надалі - Договір).

Згідно п. 1 ст. 1 предметом Договору є надання Об`єднанням правової допомоги (представництво інтересів) у Європейському суді з прав людини (надалі - Суд) при розгляді скарги ОСОБА_1 № 2087/12, поданої проти держави України.

Пунктом 1.2. ст. 1 Договору сторони передбачили надання Об`єднанням правової допомоги Замовнику, що полягала у наступному: вивчення фактичних даних та документів, наданих Замовником та аналіз законодавства, що регулює спірні відносини; у разі необхідності підготовка до Суду будь-яких матеріалів (доповнень, клопотань, письмових зауважень, відповідей тощо), як з ініціативи Замовника або адвоката Об`єднання, так і на вимогу Суду, з правом підпису адвокатом Об`єднання відповідних документів; усні консультації Замовника щодо практики Суду з процедури розгляду його Заяви в Суді інші правові консультації та усні роз`яснення змісту текстів письмових документів; у разі погреби участь адвоката Об`єднання у Суді про розгляді скарги.

Також, статтею 3 Договору сторонами було погоджено розмір винагороди (гонорару) Об`єднання за цим Договором. Так, згідно п. 3.1. ст. 3 Договору сторони домовились, що винагорода (гонорар) Об`єднання за цим Договором розраховується на підставі звичайних погодинних тарифів, а саме: адвокат партнер: 200,00 Євро/год.; адвокат: 150,00 Євро/год.; юрист: 100,00 Євро/год.; помічник юриста: 75,00 Євро/год.

Відповідно до п. 3.2. Договору винагорода (гонорар) Об`єднання сплачується Замовником на підставі виставленого Об`єднанням рахунку(-ів) у строк вказаний у відповідному рахунку, в національній валюті України, за комерційним курсом обслуговуючого банку - АТ «ОТП Банк» на день виставлення рахунку, шляхом перерахування або внесення готівки Замовником через касу банку на поточний рахунок Об`єднання.

Згідно п. 5.1. ст. 5 Договору Об`єднання зобов`язано передати, а Замовник прийняти фактично надану правову допомогу і підписати відповідний Акт приймання-передачі.

Так, зокрема, на виконання умов Договору, Об`єднанням була надана Замовнику правова допомога, що полягала у наступному: Вивчення та аналіз адвокатом партнером Об`єднання Пашинським М.М. документів (матеріалів) у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 та у справі №2087/12 в Європейському Суді, наданих Замовником разом з аналізом законодавства, що регулює спірні правовідносини; усні консультації адвокатом партнером Пашинським М.М. Замовника щодо практики Європейського Суду та процедури розгляду його заяви № 2087/12 у Суді; усне роз`яснення адвокатом партнером Пашинським М.М. Замовнику змісту тексту листів від 11 та 19 травня 2015 року отриманих від Європейського Суду; заповнення адвокатом партнером Пашинським М.М. довіреності на представництво інтересів ОСОБА_3 в Суді у справі №2087/12. Підготовка супровідного листа та відправка до Суду; підготовка адвокатом партнером Пашинським М.М. від імені Замовника письмової заяви на лист Суду від 11 травня 2015 року - Відповіді ОСОБА_1 на запитання сторонам та направляння її Замовнику для підписання та направлення до Суду; усне роз`яснення адвокатом партнером Пашинським М.М. Замовнику змісту тексту листа від 14 вересня 2015 року отриманого від Європейського Суду; підготовка адвокатом партнером Пашинським М.М. від імені Замовника заперечень на зауваження Уряду України від 08.09.2015 року та вимоги щодо справедливої сатисфакції у справі №2087/12.

19.10.2015 року між сторонами був підписаний Акт приймання-передачі вищевказаної правової допомоги по Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року.

Згідно п. 2 цього Акту приймання-передачі сторони погодились, що надана правова допомога з виконання підпунктів 1.2.1.-1.2.4. включно пункту 1.2. статті 1 Договору відповідає вимогам Замовника та умовам Договору. В п. 4 Акту приймання-передачі, Замовник підтвердив, що не має до Об`єднання жодних претензій чи вимог з приводу якості, кількості, строків надання правової допомоги та її результатів переданої за цим Актом приймання-передачі.

Отже, вищевикладеним підтверджується, що АО «ФОРТІС» належним чином виконувались взяті на себе обов`язки за Договором, а Замовник не мав жодних претензій чи вимог до позивача щодо якості, кількості та строків наданої правової допомоги та її результатів за Актом приймання-передачі. Відповідно до п. 3 Акту приймання-передачі правової допомоги сторони погодили, що на день підписання цього акту - Об`єднанням була передана, а Замовником прийнята правова допомога на суму 5 200 (п`ять тисяч двісті) Євро згідно умов Договору.

В подальшому, 03.09.2020 року Європейським судом з прав людини було ухвалено остаточне рішення у справі «Соколовський та інші проти України» (заява № 44047/09 та 4 інші заяви, в тому числі і за заявою № 2087/12 ОСОБА_1 ), яким, окрім іншого було задоволено заяву ОСОБА_1 та присуджено виплату справедливої сатисфакції у загальному розмірі 13 500 Євро. Про вказане рішення адвокатом Об`єднання в телефонному режимі було повідомлено Замовника та направлено сканкопію вказаного рішення.

З метою необхідності виконання вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини на національному рівні, 20.11.2020 року між АО «Фортіс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року, в якій, серед іншого, сторони домовились доповнити п. 1.2. ст. 1 Договору підпунктом 1.2.6. у наступній редакції:

«1.2.6. представництво адвокатом(-ами) та/або фахівцями Об`єднання інтересів Клієнта у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідному виконавчому провадженні щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Соколовський та інші проти України» (заява № 44047/09) від 03.09.2020, в тому числі і за заявою Клієнта № 2087/12».

Адвокатом АО «Фортіс» - Пашинським М.М., в інтересах ОСОБА_1 , на лист Міністерства юстиції України № 47698/7055-30-20/5.2.2 від 26.10.2020 року, було підготовлено та направлено на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про виплату відшкодування за рішенням ЄСПЛ № 44047/09 від 03.09.2020 року.

10 грудня 2020 року АО «Фортіс» було направлено на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про стан виконання рішення ЄСПЛ № 44047/09 від 03.09.2020 року.

23 грудня 2020 року платіжним дорученням Міністерства юстиції України №184 від 02 грудня 2020 року на рахунок ОСОБА_1 , як стягувача за рішенням ЄСПЛ від 03.09.2020 року, було перераховано кошти у сумі 461 911,95 грн. (еквівалент 13 500 Євро), які цього ж дня надійшли на картковий рахунок ОСОБА_1 , за вирахуванням комісії банку при зарахуванні у сумі 459 602,39 грн.

24 грудня 2020 року у відповідності до п. 3.1. ст. 3 Договору, АО «Фортіс» було виставлено ОСОБА_1 рахунок на оплату винагороди (гонорару) на суму 180 440,00 грн., що за комерційним курсом обслуговуючого банку - АТ «ОТП Банк» (1 Євро = 34,70 грн.) на день виставлення рахунку еквівалентно 5 200 Євро, який мав бути сплачений ОСОБА_1 протягом 2 банківських днів.

24 грудня 2020 року відповідачем було лише частково здійснено оплату гонорару, а саме, сплачено 110 440,00 грн. Цього ж дня, у телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив керуючому стаєру АО «Фортіс» - ОСОБА_4 , що він частково оплатив рахунок від 24.12.2020 року, а решту у сумі 70 000,00 грн. він сплатить до 08.01.2021 року.

Проте, відповідач ні у обіцяний строк до 08.01.2021 року, ні до цього часу так і не сплатив решту винагороди (гонорару) у сумі 70 000,00 грн. згідно виставленого АО «Фортіс» рахунку від 24.12.2020 року.

У зв`язку з цим, 03.02.2021 року АО «Фортіс», було направлено відповідачу лист-претензію вих. № 3 щодо сплати у 7-денний строк решти гонорару (винагороди) передбаченої п. 3.1. ст. 3 Договору у розмірі 70 000,00 грн.; 26.02.2021 року позивачем було вдруге направлено претензію відповідачу, які також залишились проігнорованими відповідачем.

У зв`язку з наведеним, АО «Фортіс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання заборгованість за Договором про надання правничої допомоги № 1 від 10 липня 2015 року у сумі 70 000,00 грн., 3 % річних у сумі 425,75 грн., інфляційні втрати у сумі 1 617,00 грн.; покласти на відповідача всі судові витрати у зв`язку із поданням цього позову, у тому числі витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

09 червня 2021 року ОСОБА_1 до суду було подано зустрічний позов до АО «Фортіс» про стягнення безпідставно отриманих коштів. У зустрічному позові ОСОБА_1 зазначив, що позовні вимоги АО «Фортіс» вважає безпідставними та незаконними, а сплачені ним кошти в розмірі 110 440 грн. набуті Адвокатським об`єднанням «Фортіс» за його рахунок без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), у зв`язку з чим відповідач-позивач зобов`язаний повернути йому отримані кошти з наступних підстав.

Так, Договір про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року з АО «Фортіс» уклав його батько ОСОБА_2 , який був захисником у кримінальній справі № 1806/1-464/11. Також, ОСОБА_2 , як захисник у кримінальній справі, 19.10.2015 року підписав Акт приймання-передачі правової допомоги по Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року, яким прийняв правову допомогу на суму 5 200 Євро, а по суті протиправно встановив для сина грошове зобов`язання у цій сумі.

ОСОБА_1 стверджує, що про укладення ОСОБА_2 . Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року та подальше підписання ним 19.10.2015 року Акту приймання-передачі правової допомоги по цьому Договору йому нічого відомо не було, та, відповідно, ОСОБА_1 не уповноважував ОСОБА_2 на укладення від його імені цього договору. Твердження позивача-відповідача у позовній заяві про те, що Договір укладено саме із захисником ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на момент укладення договору перебував у Сумському слідчому ізоляторі, також не відповідають дійсності, оскільки його було звільнено з-під варти за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми 16.06.2015 року, а тому в разі наміру скористатися правовою допомогою адвокатів він міг укласти відповідний договір особисто.

В листопаді 2020 року, як стверджує ОСОБА_1 , з ним зв`язався адвокат ОСОБА_5 і повідомив, що АО «Фортіс» готове безкоштовно допомогти йому у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні у питанні виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Соколовський та інші проти України» (Заява № 44047/09 та 4 інші заяви) від 03.09.2020 року. При цьому, ОСОБА_1 було запропоновано підписати документ про надання йому правової допомоги з цього приводу, який зі слів ОСОБА_5 , був стандартним договором і не передбачав якусь оплату. Однак, після отримання виплати відшкодування за рішенням ЄСПЛ № 44047/09 від 03.09.2020 року, з ОСОБА_1 знову зв`язався адвокат ОСОБА_5 і повідомив, що з отриманих коштів необхідно сплатити виконавчий збір та інші витрати по виконанню цього рішення у розмірі 110 440 грн., як зрозумів відповідач-позивач, у Департамент ДВС Міністерства юстиції Україні, при цьому, йому було продиктовано банківські реквізити по яких необхідно сплатити кошти. Сплативши 110 440 грн. на надані банківські реквізити ОСОБА_1 стверджує, що вважав, що сплата цих коштів передбачена законом і вони будуть перераховані до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просив суд стягнути з АО «Фортіс» на його користь безпідставно отримані кошти в сумі 110 440 грн.; у задоволені позовної заяви АО «Фортіс» про стягнення з нього заборгованості за Договором про надання правової допомоги відмовити у зв`язку із незаконністю та необґрунтованістю вимог.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року в судовому засіданні зустрічний позов ОСОБА_1 до АО «Фортіс» про стягнення безпідставно отриманих коштів було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АО «Фортіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20 грудня 2021 року в судовому засіданні представник відповідача-позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 заявив клопотання про залишення зустрічного позову ОСОБА_1 до АО «Фортіс» про стягнення безпідставно отриманих коштів без розгляду.

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_1 до АО «Фортіс» про стягнення безпідставно отриманих коштів залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача АО «Фортіс» Боднар А.М. підтримала вимоги позову, просила його задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову АО «Фортіс» у зв`язку із незаконністю та необґрунтованістю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з наступних мотивів.

Судом об`єктивно встановлено, що 10.07.2015 між Адвокатським об`єднанням «Фортіс» (надалі АО «Фортіс», Об`єднання) та ОСОБА_2 , який на момент укладання договору, був захисником та діяв в інтересах ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (надалі - Замовник) був укладений Договір про надання правової допомоги № 1 (надалі - Договір).

Згідно п. 1 ст. 1 предметом Договору є надання Об`єднанням правової допомоги (представництво інтересів) у Європейському суді з прав людини (надалі - Суд) при розгляді скарги ОСОБА_1 № 2087/12, поданої проти держави України.

Статтею 3 Договору сторонами було погоджено розмір винагороди (гонорару) Об`єднання за цим Договором. Згідно п. 3.1. ст. 3 Договору сторони домовились, що винагорода (гонорар) Об`єднання за цим Договором розраховується на підставі звичайних погодинних тарифів, а саме: адвокат партнер: 200,00 Євро/год.; адвокат: 150,00 Євро/год.; юрист: 100,00 Євро/год.; помічник юриста: 75,00 Євро/год.

Відповідно до п. 3.2. Договору винагорода (гонорар) Об`єднання сплачується Замовником на підставі виставленого Об`єднанням рахунку(-ів) у строк вказаний у відповідному рахунку, в національній валюті України, за комерційним курсом обслуговуючого банку - АТ «ОТП Банк» на день виставлення рахунку, шляхом перерахування або внесення готівки Замовником через касу банку на поточний рахунок Об`єднання.

Згідно п. 5.1. ст. 5 Договору Об`єднання зобов`язано передати, а Замовник прийняти фактично надану правову допомогу і підписати відповідний Акт приймання-передачі.

Так, зокрема, на виконання умов Договору, Об`єднанням була надана Замовнику ОСОБА_2 правова допомога, що полягала у наступному: вивчення та аналіз адвокатом партнером Об`єднання Пашинським М.М. документів (матеріалів) у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 та у справі № 2087/12 в Європейському Суді, наданих Замовником разом з аналізом законодавства, що регулює спірні правовідносини; усні консультації адвокатом партнером Пашинським М.М. Замовника щодо практики Європейського Суду та процедури розгляду його заяви №2087/12 у Суді; усне роз`яснення адвокатом партнером Пашинським М.М. Замовнику змісту тексту листів від 11 та 19 травня 2015 року отриманих від Європейського Суду; заповнення адвокатом партнером Пашинським М.М. довіреності на представництво інтересів ОСОБА_3 в Суді у справі №2087/12. Підготовка супровідного листа та відправка до Суду; підготовка адвокатом партнером Пашинським М.М. від імені Замовника письмової заяви на лист Суду від 11 травня 2015 року - Відповіді ОСОБА_1 на запитання сторонам та направляння її Замовнику для підписання та направлення до Суду; усне роз`яснення адвокатом партнером Пашинським М.М. Замовнику змісту тексту листа від 14 вересня 2015 року отриманого від Європейського Суду; підготовка адвокатом партнером Пашинським М.М. від імені Замовника заперечень на зауваження Уряду України від 08.09.2015 року та вимоги щодо справедливої сатисфакції у справі № 2087/12.

19.10.2015 між сторонами: АО «Фортіс» та ОСОБА_2 був підписаний Акт приймання-передачі вищевказаної правової допомоги по Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року.

Відповідно до п. 3 Акту приймання-передачі правової допомоги сторони погодили, що на день підписання цього акту - Об`єднанням була передана, а Замовником - ОСОБА_2 прийнята правова допомога на суму 5 200 Євро згідно умов Договору, про що останній розписався у Акті.

Твердження АО «Фортіс» у позовній заяві про те, що Договір укладено саме із захисником Пекничем В.М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що останній на момент укладення Договору останній перебував у Сумському слідчому ізоляторі, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з під варти вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.06.2015 року в залі суду, тому, в разі наміру скористатися правовою допомогою адвоката він мав об`єктивну можливість укласти такий договір особисто.

Згідно до ч. 1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 44 КПК України (в редакції 1960року) захисником є особа, яка в порядку, встановленому законом, уповноважена здійснювати захист прав і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого та надання їм необхідної юридичної допомоги при провадженні у кримінальній справі.

Згідно до ст. 48 КПК України (в редакції 1960року) захисник зобов`язаний використовувати передбачені в цьому Кодексі та в інших законодавчих актах засоби захисту з метою з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого та надавати їм необхідну юридичну допомогу.

Чинним на той час КПК України не передбачено право захисника укладати будь-які договори від імені особи права і законні інтереси якої він захищає у кримінальному процесі.

Таким чином, позивачем АО «Фортіс» не надано суду доказів того факту, що ОСОБА_1 уповноважував ОСОБА_2 на укладення Договору про надання правової допомоги № 1 від10.07.2015 року та підписання Акту приймання-передачі правової допомоги від 19.10.2015 року; як і доказів того, що вказане представництво виникло на підставі закону чи з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства, а тому, за зобов`язаннями, що виникли з Договору про надання правової допомоги № 1 від10.07.2015 року повинен відповідати Замовник ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 986 від 06.05.2020 року вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

В подальшому, 03.09.2020 року Європейським судом з прав людини було ухвалено остаточне рішення у справі «Соколовський та інші проти України» (заява № 44047/09 та 4 інші заяви, в тому числі і за заявою № 2087/12 ОСОБА_1 ), яким, окрім іншого було задоволено заяву ОСОБА_1 та присуджено виплату справедливої сатисфакції у загальному розмірі 13 500 Євро.

20.11.2020 року між АО «Фортіс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року, в якій сторони домовились внести зміни до вступної частини (преамбули) Договору, виклавши її в наступній редакції» Громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Клієнт), з однієї сторони та Адвокатське об`єднання «Фортіс», в особі Керуючого партнера Пашинського Миколи Миколайовича, який діє на підставі Статуту (надалі Об`єднання), з іншої Сторони, а разом іменовані як Сторони, уклали цей договір про таке:». Також Сторони домовились доповнити п. 1.2. ст. 1 Договору підпунктом 1.2.6. у наступній редакції: «1.2.6. представництво адвокатом(-ами) та/або фахівцями Об`єднання інтересів Клієнта у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідному виконавчому провадженні щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Соколовський та інші проти України» (заява № 44047/09) від 03.09.2020, в тому числі і за заявою Клієнта № 2087/12».

Також, пунктом 4 Додаткової угоди № 1 від 10.07.2020 року передбачено, що ця Додаткова угода № 1 вступає в силу з моменту її підписання Сторонами.

Отже, зміни щодо Сторони Клієнта (Замовника) по Договору № 1 від 10.07.2015 року, а саме, зміни з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 були внесені 20.11.2020 року під час укладення Додаткової угоди № 1, а до цього, Клієнтом (Замовником) по даному договору був ОСОБА_2 .

Адвокатом АО «Фортіс» - Пашинським М.М. в інтересах ОСОБА_1 на лист Міністерства юстиції України № 47698/7055-30-20/5.2.2 від 26.10.2020 року, було підготовлено та направлено на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про виплату відшкодування за рішенням ЄСПЛ № 44047/09 від 03.09.2020 року.

10 грудня 2020 року АО «Фортіс» було направлено на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про стан виконання рішення ЄСПЛ №44047/09 від 03.09.2020 року.

23 грудня 2020 року платіжним дорученням Міністерства юстиції України №184 від 02 грудня 2020 року на рахунок ОСОБА_1 , як стягувача за рішенням ЄСПЛ від 03.09.2020 року, було перераховано кошти у сумі 461 911,95 грн. (еквівалент 13 500 Євро), які цього ж дня надійшли на картковий рахунок ОСОБА_1 , за вирахуванням комісії банку (0,5%) при зарахуванні у сумі 459 602,39 грн. Даний факт сторонами не оспорюється.

24 грудня 2020 року у відповідності до п. 3.1. ст. 3 Договору від 10.07.2015 року, АО «Фортіс» було виставлено ОСОБА_1 рахунок на оплату винагороди (гонорару) на суму 180 440,00 грн., що за комерційним курсом обслуговуючого банку - АТ «ОТП Банк» на день виставлення рахунку еквівалентно 5 200 Євро, який мав бути сплачений ОСОБА_1 протягом 2 банківських днів.

Дана сума гонорару - 5 200 Євро була встановлена в Акті приймання-передачі наданої правничої допомоги по Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року, підписаному між АО «Фортіс» та ОСОБА_2 19.10.2015 року, і не змінилась після укладення 10.07.2020 року Додаткової угоди № 1, зміни Клієнта (Замовника) на ОСОБА_1 та надання АО «Фортіс» послуг з представництва адвокатом(-ами) та/або фахівцями Об`єднання інтересів Клієнта у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідному виконавчому провадженні щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Соколовський та інші проти України» (заява № 44047/09) від 03.09.2020 року, в тому числі і за заявою Клієнта № 2087/12.

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 було здійснено оплату гонорару на рахунок АО «Фортіс» в сумі 110 440,00 грн. Як стверджує відповідач, він вважав, що вказана сума є оплатою передбачених законом витрат на рахунок Державної виконавчої служби України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися сторонами належним чином згідно з умовами договору, вимогами кодексів та інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, які традиційно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 636 Цивільного Кодексу України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Конструкція договору на користь третьої особи відрізняється від інших договорів, яким притаманне те, що вони укладаються на користь самих сторін. Такий договір породжує для третьої особи в більшості випадків лише права, не створюючи для неї обов`язків. Тобто їй надається право самостійної вимоги на підставі договору, в укладенні якого вона не брала участі. Його специфікою є також те, що у разі, якщо третя особа відмовилася від наданого їй права, то сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З моменту вираження третьою особою наміру скористатися своїм правом сторони не можуть розірвати або змінити укладений ними договір без її згоди, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання за вказаним договором можуть вимагати як особа, що уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не передбачено умовами договору, нормами законодавства, або не випливає із суті договору.

Судом встановлено, що у даному випадку Договір № 1 від 10.07.2015 року, укладений між АО «Фортіс» та ОСОБА_2 , фактично був договором на користь третьої особи ОСОБА_1 . Проте, Клієнтом (Замовником) за даним договором виступав ОСОБА_2 , який підписав як і сам Договір 10.07.2015 року, так і Акт від 19.10.2015 року з встановленою сумою гонорару 5 200 Євро.

Після укладення 10.07.2020 року Додаткової угоди № 1, зміни Клієнта (Замовника) на ОСОБА_1 та надання АО «Фортіс» послуг з представництва адвокатом(-ами) та/або фахівцями Об`єднання інтересів Клієнта у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідному виконавчому провадженні щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Соколовський та інші проти України» (заява № 44047/09) від 03.09.2020, в тому числі і за заявою Клієнта № 2087/12, сума гонорару (5 200 Євро) не змінилась, жодних нових Актів приймання-передачі наданої правничої допомоги по Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року між АО «Фортіс» та ОСОБА_1 підписано не було.

З наведеного слідує, що боржником за Договором про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року є ОСОБА_2 .

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

АО «Фортіс» належним чином не обґрунтував та не довів законності підстав звернення з даним позовом до суду з вимогами саме до ОСОБА_1 , як третьої сторони, на користь якої було укладено Договір про надання правової допомоги № 1 від 10.07.2015 року.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог АО «Фортіс» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 237, 526, 509, 636, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 44, 48 КПК України (в редакції 1960року), ст. ст. 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову Адвокатського об`єднання «Фортіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2021 року.

Суддя О.М. Палінчак