Справа № 296/9516/21
УХВАЛА

про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю

"19" листопада 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про визнання неправомірним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнання неправомірним та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу та його вартості споживачу (фізичній особі),

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. 08 листопада 2021 року надійшли матеріали вказаної позовної заяви, в якій ОСОБА_1 просить визнати неправомірним та скасувати рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» з розгляду актів про порушення, викладене в протоколі №67 від 23 вересня 2020 року відносно домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та визнати протиправним і скасувати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (фізичній особі) від 23 вересня 2020 року.

Дослідивши матеріали позову, суддя встановив, що позовна заява підлягає передачі на розгляд Богунському районному суду м. Житомира виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 в Корольовський районний суд м. Житомира подано позовну заяву, предметом якої є зобов`язання, що випливають з надання послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 і де спір між сторонами виник з приводу заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, нарахованої після повірки за вказаною адресою лічильника.

З матеріалів позовної заяви, зокрема з копії договору купівлі-продажу квартири від 16 липня 2011 року, вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , де згідно договору №11693 від 05 серпня 2011 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» надає послуги з розподілу природного газу.

Приймаючи до уваги викладене, слід прийти до висновку, що в даному випадку підлягає застосуванню правила виключеної підсудності, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому надаються послуги розподілу природного газу.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України), стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №638/1988/17.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З сукупного аналізу наведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд. Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладене та згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суддя передає позовну заяву ОСОБА_1 на розгляд іншому суду, оскільки позов належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.30-32, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про визнання неправомірним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнання неправомірним та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу та його вартості споживачу (фізичній особі) передати на розгляд Богунському районному суду м. Житомира за підсудністю.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський