Справа № 490/3689/21
н/п 2/490/3381/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення часток у праві спільної часткової власності та виділ реальної частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява адвоката Ільїна О.В., яка подана в інтересах позивачки ОСОБА_1 , в якій представник позивачки просить визначити частки у праві спільної частковій власності між співвласниками, а саме за ОСОБА_1 - 14/100 часток, ОСОБА_2 - 13/100 часток, ОСОБА_3 - 26/100 часток, ОСОБА_4 - 17/100 часток, ОСОБА_5 - 26/100 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі 14/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно висновку судового експерта Деменікова Анатолія Павловича № 188/21 від 22.04.2021 року, за варіантом № 1 а саме: 14/100 частки майна до складу якої входить житловий будинок літ. «Б» з господарськими будівлями і спорудами, що належать на праві власності ОСОБА_1 , до складу якої входять житловий будинок літ. «Б» в тому числі, що складається із наступних приміщень: кімнати «6-1» площею 14,6 кв.м., кімнати «6-2» площею 12,7 кв.м., кухні «1-3» площею 4,5 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м., в и.ч. житловою - 27,3 кв.м. та господарські будівлі і споруди: літ. «ТІ» - літня кухня, літ «И1» - сарай, літ «СІ» - альтанка, літ «13» - навіс, літ. «З» - сарай, літ. «X» - душ, літ «К1» - вбиральня, літ «Є пд» - погріб з шією, огорожа № 11.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 володіють нерухомим майном, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Також частиною вказаного будинку у розмірі 6/25 часток володів ОСОБА_6 , який виділив свою частку у розмірі 6/25 часток в окрему адресу, а саме: АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради за № 1036 від 25.11.2016 року.

Відповідно до правоустановчих документів позивачу та відповідачам належать частки у вказаному житловому будинку, а саме: ОСОБА_1 - 1/10; ОСОБА_2 - 13/100; ОСОБА_3 - 1/5; ОСОБА_4 - 13/100; ОСОБА_5 - 1/5.

Внаслідок виділу частки житлового будинку гр. ОСОБА_6 в окрему адресу, КП «ММБТІ» було виконано перерахунок часток, внаслідок чого нові частки становлять: ОСОБА_1 - 14/100; ОСОБА_2 - 17/100; ОСОБА_3 - 26/100; ОСОБА_4 - 17/100; ОСОБА_5 - 26/100; й фактично розмір часток зазначених у правоустановчих документах та реальних часток не співпадають. Загальна площа вказаного будинку, становить 215,8 кв.м., житловою площею 132,6 кв.м.

Неодноразові звернення позивача до відповідачів з проханням здійснити добровільно спільний розподіл майна останніми постійно ігнорується.

В результаті такої поведінки відповідачів, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та захисту порушених прав на нерухоме майно - частку спірного будинку, майнові права на який оформлені згідно діючого законодавства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

20.05.2021 року матеріали справи передано на розгляд судді.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України судом 24.05.2021 року було направлено відповідні запити та 10.06.2021 року отримана інформація щодо місця проживання (перебування) відповідачів.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 11.06.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Почато підготовче провадження та призначене проведення підготовчого засідання.

В підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином.

В позовній заяві представник позивача, просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги викладенні в позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити.

16.09.2021 року на адресу суду надійшла заява - клопотання відповідачки ОСОБА_5 про визнаня позову та розгляд справи за відсутності відповідача (вх. №26632). В заяві відповідачка вказує, що проти вимог позову не заперечує, просить справу розглядати без її участі.

16.09.2021 року на адресу суду надійшла заява - клопотання відповідачки ОСОБА_3 про визнаня позову та розгляд справи за відсутності відповідача (вх. №26595). В заяві відповідачка вказує, що проти вимог позову не заперечує, просить справу розглядати без її участі.

16.09.2021 року на адресу суду надійшла заява - клопотання відповідачки ОСОБА_4 про визнаня позову та розгляд справи за відсутності відповідача (вх. №26599). В заяві відповідачка вказує, що проти вимог позову не заперечує, просить справу розглядати без її участі.

16.09.2021 року на адресу суду надійшла заява - клопотання відповідача ОСОБА_2 про визнаня позову та розгляд справи за відсутності відповідача (вх. №26590). В заяві відповідач вказує, що проти вимог позову не заперечує, просить справу розглядати без його участі.

Відповідно до положень частин 3 та 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідачі визнали пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення частин 3 та 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1977 року посвідченого Миколаївською державною нотконторою, ОСОБА_7 продала ОСОБА_1 1/10 частину домоволодіння жилою площею 27,20 кв.метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування частки домоволодіння від 18.12.2002 року ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 13/100 часток домоволодіння номер АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2825 від 27.12.2002 року, ОСОБА_2 на підставі договору дарування №1198 від 18.12.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, на праві приватної власності належить 13/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору від 22.10.1990 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продали ОСОБА_3 1/5 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору від 21.09.1984 року ОСОБА_7 продала ОСОБА_4 26/100 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2012 року посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Каленик Ю.М., спадкоємцями майна (20/100 часток домоволодіння за АДРЕСА_1 ) ОСОБА_11 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_5 (1/2 частки) та ОСОБА_12 (1/2 частки).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №36048616 від 30.10.2012 року, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину №4-1191 від 26.10.2012 року посвідченого Першою Миколаївською нотаріальною конторою, на праві приватної спільної власності належить 10/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа КП "ММБТІ" від 25.09.2020 року, у зв`язку з виділом належних у спільній частковій власності 6/25 часток в окрему адресу: АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради за №1036 від 25.11.2016 року, було виконано перерахунок часток, внаслідок чого,нові частки становлять:

ОСОБА_2 - 17/100;

ОСОБА_3 - 26/100;

ОСОБА_4 - 17/100;

ОСОБА_1 - 14/100;

ОСОБА_5 - 26/100.

Згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №188/21 від 22.04.2021 року, судовим експертом Деменіковим Анатолієм Павловичем запропоновано два варіанти виділу 14/100 часток ОСОБА_1 з житлового будинку з належними до них господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Перший варіант передбачає виділ 14/100 частки майна до складу якої входить житловий будинок літ. «Б» з господарськими будівлями і спорудами, що належать на праві власності ОСОБА_1 , до складу якої входять житловий будинок літ. «Б» в тому числі, що складається із наступних приміщень: кімнати «6-1» площею 14,6 кв.м., кімнати «6-2» площею 12,7 кв.м., кухні «1-3» площею 4,5 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м., в и.ч. житловою - 27,3 кв.м. та господарські будівлі і споруди: літ. «ТІ» - літня кухня, літ «И1» - сарай, літ «СІ» - альтанка, літ «13» - навіс, літ. «З» - сарай, літ. «X» - душ, літ «К1» - вбиральня, літ «Є пд» - погріб з шією, огорожа № 11.

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Статею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

При цьому, частиною 1 статті 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що обставини справи, викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, а отже позов підлягає задоволенню.

При цьому, задовольняючи позов суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, визнання відповідачами позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено.

У відповідності до частини 1 статті 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-13, 76-83, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ) про визначення часток у праві спільної часткової власності та виділ реальної частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Встановити розмір часток співвласників домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 14/100 часток у майні, що є спільною частковою власністю, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) - 17/100 часток у майні, що є спільною частковою власністю, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - 26/100 часток у майні, що є спільною частковою власністю, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) - 17/100 часток у майні, що є спільною частковою власністю, ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )- 26/100 часток у майні, що є спільною частковою власністю.

Виділити в натурі 14/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, згідно висновку судового експерта Деменікова Анатолія Павловича №188/21 від 22.04.2021 року, за варіантом №1, а саме: 14/100 частки майна до складу якої входить житловий будинок літ. «Б» з господарськими будівлями і спорудами, що належать на праві власності ОСОБА_1 , до складу якої входять житловий будинок літ. «Б» в тому числі, що складається із наступних приміщень: кімнати «6-1» площею 14,6 кв.м., кімнати «6-2» площею 12,7 кв.м., кухні «1-3» площею 4,5 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м., в и.ч. житловою - 27,3 кв.м. та господарські будівлі і споруди: літ. «ТІ» - літня кухня, літ «И1» - сарай, літ «СІ» - альтанка, літ «13» - навіс, літ. «З» - сарай, літ. «X» - душ, літ «К1» - вбиральня, літ «Є пд» - погріб з шиєю, огорожа № 11.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) з державного бюджету, 908,00 грн., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно квитанції №46184054 від 20.05.2021 року)

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін