справа № 631/1115/17
провадження № 2/631/40/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

21 грудня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , яка є законним представником ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_6 , в якому просить поділити спільне сумісне майно та виділити ОСОБА_1 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_6 гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль «ВАЗ» - 210994 -20, 2007 року випуску, дата придбання 08 вересня 2007 року, автомобіль «NISSAN АLMERA CLASIС», 2010 року випуску.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Трояновською Т. М. у зв`язку із зміною складу суду, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

02 травня 2019 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила суд виділити, ОСОБА_1 : квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (оціночна вартість 520 000 гривень), 50 % коштів, покладених на банківські рахунки ОСОБА_6 за час перебування у шлюбі; виділити ОСОБА_6 : гараж за адресою: АДРЕСА_2 , оформлений на ОСОБА_6 , вартість якого становить 20 000 гривень, автомобіль «ВАЗ» - 210994-20, 2007 року випуску, дата придбання 08 вересня 2007 року, вартість якого становить 75 000 гривень, автомобіль «NISSAN АLMERA CLASIС», 2010 року випуску, вартістю 170 000 гривень, який зареєстрований на ОСОБА_6 , 50 % коштів, покладених на банківські рахунки ОСОБА_6 за час перебування у шлюбі та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 грудня 2019 року, яка була залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, по цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1115/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, призначено оціночно-будівельну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 серпня 2020 року поновлено розгляд цивільної справи з єдиним унікальним № 631/1115/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

16 вересня 2020 року Нововодолазьким районним судом Харківської області постановлено ухвалу та за клопотання представника позивача витребувано від Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином завірену копію актового запису про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року поновлено розгляд цивільної справи з єдиним унікальним № 631/1115/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та витребувано від приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Л. А. належним чином завірену копію відкритої спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 січня 2021 року залучено до участі у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1115/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, як правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача ОСОБА_6 , його спадкоємців: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , яка є законним представником ОСОБА_5 .

02 грудня 2021 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року без реєстрації шлюбу; визнати майно, в тому числі грошові кошти у банківських установах, спільною сумісною власністю та поділити спільне майно; виділити, ОСОБА_1 : квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (оціночна вартість 520 000 гривень), виділити ОСОБА_6 : гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на ОСОБА_6 , вартість якого становить 20 000 гривень, автомобіль «ВАЗ» 210994-20, 2007 року випуску, дата придбання 08 вересня 2007 року, вартість якого становить 75 000 гривень, автомобіль «NISSAN АLMERA CLASIС», 2010 року випуску, вартістю 170 000 гривень, який зареєстрований на ОСОБА_6 .

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно, відповідно до вимог статті 128 та частини 3 статті 240 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомили, ніяких клопотань на адресу суду не направляли, окрім представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - адвоката Орєхової Н. В., яка через канцелярію суду надала клопотання, що було зареєстроване за вхідним № 7318/21-вх. від 21 грудня 2021 року, відповідно до якого просила розгляд справи, призначений на 21 грудня 2021 року, провести за відсутності сторони відповідача.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення підготовчого судового засідання або про його відкладення, суд виходить з того, що імперативними приписами частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених зазначеним цивільним процесуальним кодифікованим законом України.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Тобто, суд має право відкласти розгляд справи у разі повідомлення учасником справи про поважні причини не можливості прибуття у судове засідання, проте це не є обов`язком суду.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання без участі сторін.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про щодо прийняття заяви про зміну предмету позову, проаналізувавши фактичні обставини позову, їх правову кваліфікацію, характер спірних правовідносин та предмет захисту, з`ясовано, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до прохальної частини заяви про зміну предмету позову, ОСОБА_1 просить:

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року без реєстрації шлюбу;

- визнати майно, в тому числі грошові кошти у банківських установах, спільною сумісною власністю та поділити спільне майно:

виділити, ОСОБА_1 : квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (оціночна вартість 520 000 гривень),

виділити ОСОБА_6 : гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на ОСОБА_6 , вартість якого становить 20 000 гривень; автомобіль «ВАЗ» 210994-20 (1596 см?), 2007 року випуску, дата придбання 08 вересня 2007 року, вартість якого становить 75 000 гривень; автомобіль «NISSAN АLMERA CLASIС» (1596 см?), 2010 року випуску, вартістю 170 000 гривень, який зареєстрований на ОСОБА_6 .

Згідно з частиною 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як зазначено в пункті 3 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В даному випадку зава про зміну предмету позову взагалі не міститься ціни позову, враховуючи те, що більша частина позовних вимог мають майновий характер.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 176 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

За аналізом наведених правових норм, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

При цьому, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою (частина 3 статті 176 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скарги чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 08 липня 2011 року N 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон України «Про судовий збір»), стаття 3 якого визначає, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка була подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» регламентовано, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 2270 гривень.

З письмових матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір за вимоги майнового характеру у загальному розмірі 2688 гривень 00 копійок (квитанція на суму 320 гривень 00 копійок від 11 жовтня 2017 року, квитанція на суму 1600 гривень 00 копійок від 10 жовтня 2017 року + квитанція на суму 768 гривень 50 копійок від 02 травня 2019 року). Разом із тим, заява про зміну предмета позову не містить ціна позову, що не дає можливість суду перевірити чи правильно визначено та сплачено судовий збір.

Письмові матеріали справи взагалі не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вартості майна, що є предметом первісного позову.

В порушення наведених положень, позивачем не зазначено відомостей щодо підтвердження реальної вартості майна згідно заяви про збільшення позовних вимог та заяви про зміну предмета позову на час звернення до суду.

Кім того, позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю) у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Також в порушення приписів пунктів 2 та 5 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України заява не містить відомостей щодо реєстраційних номерів облікової картки платника податків відповідачів, якщо такі відомі, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти останніх; а також відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що не дає суду змоги визначити чи відбувається в даному випадку лише зміна предмету позову, або ще змінюються й підстави позову.

Перелічені недоліки заяви унеможливлюють вирішення питання про прийняття до провадження заяви про зміну предмету позову та подальший розгляд справи й ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (стаття 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Положеннями частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Як вже зазначалося вище, вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, у частині 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечує можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

В даному випадку, подана заява про зміну предмета позову не відповідає вимогам, визначеним у частині 3 статті 175 та частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана заява про зміну предмету позову не відповідає вимогам, які зазначені у частині 3 статті 175 та частині 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за необхідне залишити її без руху, надавши позивачу десятиденний строк, який відраховувати із дня вручення копії даної ухвали, для усунення вищевказаних недоліків.

Крім того, слід за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущених при подачі заяви про зміну предмету позову до встановленого законом строку, заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 14, 175, 177, частиною 1 статті 185, статтями 258 - 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про зміну предмету позову, подану ОСОБА_1 , по справі з єдиним унікальним № 631/1115/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , яка є законним представником ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, сплатить суму судового збору у повному обсязі, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунуть недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Відкласти підготовче засідання у справі з єдиним унікальним № 631/1115/17 (провадження № 2/631/40/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , яка є законним представником ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя, що розглядається в порядку загального позовного провадження на 16 годину 30 хвилин 02 лютого 2022 року.

Розгляд справи здійснювати у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, селище міського типу Нова Водолага, вулиця 40 років Перемоги, будинок № 1 з викликом сторін.

Роз`яснити учасникам справи, що їх неявка у підготовче судове засідання за умови належного повідомлення про його дату, час і місце, не перешкоджає проведенню засідання на підставі наявних у ній даних чи доказів, крім випадків, визначених статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, роз`яснити учасникам судового процесу, що згідно із приписами частини 1 та 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, вони зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), місцезнаходження, а також про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації під час провадження справи. У разі відсутності такої заяви судова повістка надсилається їм на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Вказане положення закону застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Повідомити учасників справи, що інформацію щодо її розгляду, вони можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:«http://nv.hr.court.gov.ua».

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Т. М. Трояновська