Справа № 697/205/21
Провадження № 2-др/697/8/21
28 вересня 2021 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання - Васянович Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Потієнко Тетяни Миколаївни про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за ремонт та реконструкцію будинку, -
Позивач ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення коштів за ремонт та реконструкцію будинку.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю. Представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Потієнко Т.М. подати докази щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу. Заява представника відповідача, адвоката Потієнко Т.М., подана в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України задоволена для подання доказів щодо розміру понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

20.09.2021 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернулася представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Потієнко Т.М. із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката з позивача ОСОБА_2 та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500 грн.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Потієнко Т.М. не з`явилася, 28.09.2021 подала до суду заяву, в якій просила розглядати подану нею заяву про стягнення судових витрат у вказаній справі без її участі; вимоги щодо стягнення судових витрат, понесених відповідачем підтримує та просить їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив судове засідання по розгляду заяви адвоката Потієнко Т.М. щодо винесення додаткового рішення розглядати без його участі.

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частинами 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідачем понесені судові витрати на правову допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснювала адвокат Потієнко Тетяна Миколаївна, яка на підтвердження повноважень представника надала суду Договір на надання правової (правничої) допомоги, юридичних послуг № 14-ц/21 від 24.02.2021, укладений між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Потієнко Т.М. (а.с.136), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1009253, виписаний на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 14-ц від 24.02.2021, який підписано сторонами: клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Потієнко Тетяною Миколаївною (а.с.134), а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.10.2013 (а.с.135).

Як встановлено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження адвоката Потієнко Т.М., як представника відповідача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством - ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачено.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що Потієнко Т.М. брала участь у розгляді справи як адвокат на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 14-ц/21 від 24.02.2021, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 .

При цьому, жодних підстав стверджувати про те, що правова допомога адвокатом Потієнко Т.І. надавалась відповідачу на безоплатній основі, не встановлено.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом надано Договір про надання правової допомоги № 14-ц/21 від 24.02.2021, укладений між адвокатом Потієнко Т.М. та ОСОБА_1, Акт виконаних робіт до договору № 14-ц/21 від 24.02.2021, квитанцію № 18 до прибуткового касового ордеру від 16.09.2021, відповідно до яких розмір послуг адвоката склав 6 500,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.

Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги зазначене вище, а також прийняте у цій справі рішення, суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати за надання правової допомоги.

Дослідженими у судовому засіданні доказами надання Потієнко Т.М. професійної правничої допомоги, у відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, розмір витрат, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в зв`язку з чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500 грн.

Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за ремонт та реконструкцію будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень).

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його отримання.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий Б . К . Скирда