Номер провадження 2-о/754/631/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить суд встановити факт, що заявник є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 отримав у спадщину від свого батька ОСОБА_4 частину квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що його батько, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт батьківства можливо підтвердити тільки в судовому порядку, оскільки в записі в свідоцтві про народження батько записаний згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері, вказано прізвище матері, а ім`я по-батькові - батькове. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для зменшення податкового обтяження на отриману спадщину.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків.

Заявником подано доповнення до заяви про встановлення батьківства згідно з ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у справі № 754/15179/21.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06 грудня 2021 року.

У судовому засіданні 06.12.2021 заявник ОСОБА_1 та його представник підтримали заяву про встановлення факту батьківства та просили суд її задовольнити, а також долучили оригінал витягу № 2 від 14.09.2021. Заінтересована особа у судовому засіданні підтримала заяву про встановлення факту батьківства та просила суд про її задоволення.

Заслухавши пояснення заявника, його представника та заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, визнавши зібрані у справі докази достатніми для вирішення справи, судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві від 05.07.2001 батьком вказано ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_3 .

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 2 від 14.09.2021 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_1 зазначено за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме вказано ОСОБА_5 .

В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 616, видане Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15.06.2021 серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 заповів належну йому частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 05.12.2020, зареєстрованого державним нотаріусом Литвин І.В. за номером № 2-1390 та № 2-1391.

Свідок ОСОБА_6 надала показання, що є двоюрідною сестрою заявника, її мати та ОСОБА_4 були рідними братом та сестрою. Її дядько ОСОБА_4 сказав їй, що ОСОБА_1 є його сином, коли заявнику було 6 років, до 6 років приховував, що в нього є син. Свідок зазначила, що ОСОБА_4 дуже любив сина, піклувався про нього, але разом з ним не проживав. ОСОБА_4 мав рідну доньку, яка померла 4 роки тому, а також у його дружини була донька від попереднього шлюбу. На момент смерті ОСОБА_4 був вдівцем.

Свідок ОСОБА_3 є матір`ю заявника, надала показання, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 . Реєструвала дитину сама, їй порадили записати в свідоцтві про народження прізвище батька дитини " ОСОБА_7 ". На момент народження сина ОСОБА_4 був одружений. Свідок також надала показання, що з ОСОБА_4 в шлюбі не перебувала та разом ніколи не проживали, але він часто приходив до сина, приносив подарунки, їздив з сином на відпочинок, давав гроші, приймав участь в житті сина. У ОСОБА_4 була донька, але вона померла, дітей у неї не було, заміжня не була. Свідок зазначила, що друга частина квартири за заповітом належить доньці дружини померлого.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому визначений у частини першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт батьківства.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, заява про встановлення юридичного факту батьківства померлого ОСОБА_8 відносно ОСОБА_1 підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

Згідно з положеннями статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

За приписами статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

На підставі абзацу першого частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Суд встановив, що внаслідок смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до положень ст. 130 СК України встановлення факту його батьківства відносно заявника, можливе за рішенням суду на підставі заяви у даному випадку дитини - ОСОБА_1 , який досяг повноліття, враховуючи, що запис про батька дитини вчинено за заявою ОСОБА_3 згідно з ч. 1 ст. 135 СК України.

З матеріалів справи, з показань свідків, фотографій, долучених до справи вбачається, що померлий ОСОБА_4 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , підтримував матеріально та доглядав за сином.

Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , вважав його своїм рідним сином та виховував його, тому суд вважає підтвердженим факт батьківства ОСОБА_8 щодо сина ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення та підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо до його сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 259, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 28 грудня 2021 року.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК