Справа № 203/4333/21
Провадження № 2-н/0203/190/2021
УХВАЛА

01 грудня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

11 жовтня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, в якій заявник просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 14315,94грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2020 року заяву передано головуючому судді Ханієвій Ф.М.

13 жовтня 2021 року на виконання ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання боржника - ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту пред`явлення вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

З поданої заяви видно, що стягувачем заявляється вимога про стягнення з боржника заборгованості по сплаті за спожитий природний газ в сумі 14315,94грн., що утворилася станом на 20.09.2021 року.

З долученого до заяви розрахунку видно, що зазначена вище заборгованість обліковується, починаючи з серпня 2016 року, остання оплата за спожитий природний газ здійснювалася у вересні 2017 року.

При цьому заявник звертається до суду із заявою про видачу судового наказу у жовтні 2021 року.

Таким чином, стягувачем заявлено вимогу поза межами трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Тому заявнику не повертається сума сплаченого судового збору у розмірі 227,00 грн. (платіжне доручення № 849 від 05.10.2021 року).

На підставі викладеного, керуючись статей 160, 161, 163, 165, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва