У Х В А Л А

Справа № 183/2482/21

№ 2-зз/183/26/21

27 вересня 2021 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шпакової Ольги Сергіївни про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Самара» до Губиниської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна адміністрація, Фермерське господарство Вільне Агро, Фермерське господарство Фірма Агромир, селянське фермерське господарство «Сантос» про скасування рішення та визнання права постійного користування землею,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Шпакової Ольги Сергіївни про скасування заходів забезпечення позову у вищезазначеній цивільній справі у якій заявник просить скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви фермерського господарства «Самара».

Як на підставу заявлених вимог заявник посилався на ту обставину, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову судом не було співставлено обсяг позовних вимог та заходи забезпечення позову; захід забезпечення позову не пов`язаний зі способом виконання рішення суду у разі задоволення позову; не було взято до уваги особу, права якої були порушені шляхом застосування заходів забезпечення позову; не було встановлено відповідність виду забезпечення позову, який було застосовано позовним вимогам. На думку заявника, суд , забезпечуючи позов, вирішив спір по суті, так як вирішив питання щодо переважного права користування позивачем земельною ділянкою. Також заявник вважає, що достатнім засобом у цій справі було б накладення арешту на земельні ділянки. Вважає, що заходи забезпечення позову призведуть до повного припинення ведення ними господарської діяльності.

Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року заяву про скасування заходів забезпечення позову призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шпакова О.С. у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Просила скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову та зазначила, що прохальна частина поданої заяви, у якій зазначено вимогу про скасування ухвали суду від 09 вересня 2021 року про застосування заходів забезпечення позову, є технічною опискою.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися. З огляду на припинення відправлення поштової кореспонденції та з урахуванням встановлених ст.158 ЦПК України строків розгляду заяви, про дату та час розгляду справи повідомлені шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті суду.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

15 квітня 2021 року Фермерське господарство «Самара» звернулося до суду з вищезазначеним позовом. Позивачем заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати недійсним та скасувати рішення Вільненської сільської ради № 9-39/VІІ від 01.12.2020 року «Про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки» кадастровий номер :01:009:0002, площею 18,69 га громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 членам ФГ «Вільне Агро»;

- визнати недійсним та скасувати рішення Вільненської сільської ради № 10-39Л/1І від 01.12.2020 року «Про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки» кадастровий номер :01:009:0001, площею 34,3 га громадянам: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 членам ФГ «Фірма Агромир»;

- визнати за фермерським господарством «Самара» право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер: :01:009:0001, площею 34,3 га та кадастровий номер: :01:009:0002, площею 18,69 га, що розташовані на землях Вільненської сільської ради (правонаступник Губиниська селищна рада) Новомосковського району Дніпропетровської області.

07 вересня 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив вжити заходів забезпечення його позову шляхом заборони власникам, а також третім особам, які діють від імені власників земельної ділянки, площею 34,3га (кадастровий номер: :01:009:0001) та земельної ділянки площею 18,69га (кадастровий номер :01:009:0002) вчиняти будь-які дії направлені на зміну права власності (користування, володіння) спірними земельними ділянками; передачу ділянок в іпотеку; укладення договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію і т.п.; вчинення перешкод тощо у вільному доступі до земельних ділянок. До вирішення судового спору по суті та набрання законної сили рішенням суду, передати спірні земельні ділянки площею на відповідальне зберігання третій особі, яка не є учасником процесу та не зацікавлена в його результатах, а саме Громадській організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників Дніпропетровської області (оновлена)». Зберігання здійснювати на безоплатній основі.

Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено власникам вищезазначених земельних ділянок вчиняти будь-які дії направлені на зміну права власності (користування, володіння) спірними земельними ділянками; передачу ділянок в іпотеку; укладення договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію і т.п. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Як встановлено у ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зі змісту ухвали про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що у ній відсутня заборона користуватися спірними земельними ділянками. Тому доводи заявника про те, що вжиття заходів забезпечення позову призвело до повного припинення ведення ними господарської діяльності, а також про те, що суд фактично вирішив питання щодо переважного права користування позивачем земельною ділянкою, є помилковими.

З приводу посилань заявника на те, що достатнім засобом у цій справі було б накладення арешту на земельні ділянки, суд зауважує наступне.

Процесуальний порядок арешту майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника. Таким чином, застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки могло б призвести до негативних незворотніх наслідків для власників та користувачів цього майна. Заборона відчуження спірних земельних ділянок та укладення договорів є менш обтяжливим заходом забезпечення позову для власників та користувачів земельних ділянок.

Стосовно тверджень заявника про неспівмірність вжитих судом заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам суд зауважує наступне.

Представник відповідача, обґрунтовуючи свою позицію щодо неспівмірності вимог зазначив, що позивачем не оспорюється право власності відповідачів на спірні земельні ділянки та не заявлено вимоги про скасування чи припинення їх права власності. Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого у відповідачів виникло право власності на спірні земельні ділянки, тобто заявлено вимогу про визнання недійсним та скасування документа, на підставі якого проведено реєстрацію речових прав відповідачів на спірні земельні ділянки.

Крім того, однією з позовних вимог позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права користування спірними земельними ділянками. Відчуження спірних земельних ділянок або укладення договорів на право користування ними, зумовить зміну учасників спірних правовідносин, та відповідно, склад учасників справи.

При цьому суд зауважує, що право власності включає в себе такі правомочності як володіння, розпорядження та користування. Таким чином, у випадку задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права користування спірними земельними ділянками, буде обмежено право власності, в одній з його складових.

Отже, заборона відчуження та укладання договорів щодо зміни користувачів спірними земельними ділянками, є співмірним заходом забезпечення позову у даній справі.

Доводи представника відповідача про те, що на відповідачів покладено надмірний тягар тим, що внаслідок вжитих заходів забезпечення позову вони змушені сплачувати виконавчий збір, суд не приймає, оскільки зазначені посилання не можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з оцінки обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Шпакової Ольги Сергіївни про скасування заходів забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено і підписано 27 вересня 2021 року .

Суддя Оладенко О.С.