Справа № 752/5900/21
Провадження № 2-з/752/767/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши заяву представника заявника - ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Науково-виробнича фірма «Стромкомплект» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про поділ спільного майна, суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Науково-виробнича фірма «Стромкомплект» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про поділ спільного майна.

13 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на 22 поверсі, площею, 63,17 кв.м.; майнові права на однокімнатну квартиру за номером АДРЕСА_2 , на 22 поверсі, площею 58,06 кв.м.

В заяві посилається, що з 08 жовтня 1987 року по 31 жовтня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2016 року.

Під час шлюбу було придбано за договорами купівлі - продажу цінних паперів №226БВ108 та №227БВ108 та інвестиційними договорами про участь у будівництві об`єкту нерухомості №34-ф-ГС та №35-ф-ГС, укладеними 30 червня 2015 року між ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 спірне нерухоме майно, а саме: майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на 22 поверсі, площею 63,17 кв.м; майнові права на однокімнатку квартиру АДРЕСА_2 , на 22 поверсі, площею 58,06 кв.м.

Заявник вважає, що свідоцтво про право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна ще не видано, хоча у 2016 році будинок введено в експлуатацію.

Посилається, що є підстави вважати, що ТОВ «СТРОМКОМПЛЕКТ» у будь-який час може видати ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, що призведе до його відчуження.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №752/6255/18 від 21 листопада 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову мають бути надані докази необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням цього, предмету спору сторін та обсяг майна подружжя, яке є предметом розподілу, суд приходить до висновку про задоволення заяви та накладення арешту на майнові права однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , на 22 поверсі, площею 63,17 кв.м; майнові права однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , на 22 поверсі, площею 58,06 кв.м.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Ухвала суду щодо накладення арешту на майно за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідача, вільно розпоряджатися нерухомим майном.

Виходячи з цього, суд вважає, що накладення арешту на спірні майнові права, відповідає елементам співмірності, як того вимагає ч.3 ст. 150 ЦПК України та вище приведена постанова Пленуму Верховного Суду України, а також меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на :

-майнові права однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

-майнові права однокімнатної квартири АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Науково-виробнича фірма «Стромкомплект» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, , адреса: м.Київ, вул. Драгоманова, 17.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: К.В.Машкевич