ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9285/21
провадження № 2/753/6500/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення додаткових витрат на дітей у загальному розмірі 60 292,47 коп.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 01 червня 2010 року було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27 липня 2009 року між сторонами було укладено договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей, та пунктом 2 вказаного договору визначено постійне місце проживання дітей з матір`ю. Відповідач не належним чином виконує покладені на нього обов`язки зі сплати аліментів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. Також відповідач відмовляється надавати кошти на додаткові витрати на дітей. Позивач зазначає, що нею було понесені додаткові витрати на утримання дочок, а саме: у період лютого - березня 2020 року на стаціонарне лікування дочки ОСОБА_3 у розмір 26 983,51 грн.; у червні 2020 року на консультацію лікаря офтальмолога та придбання окулярів для дочки ОСОБА_3 , що становило 7 287 грн.; на лікування атопічного дерматиту у дочки ОСОБА_4 , що становило 8 531,96 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача наперед додаткові витрати на дочку ОСОБА_4 , які викликані особливими обставинами захворювання, оскільки атопічний дерматит є хронічною хворобою, тому використання препаратів мають постійний характер у розмірі 17 490 грн. на рік. Вказує, що відповідач в змозі нести додаткові витрати, понесених на лікування, а тому просить стягнути з нього половину від понесених позивачем додаткових витрат.

Ухвалою від 14 травня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

21 травня 2021 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дітей, а саме: на утримання дочки ОСОБА_3 за лікування у період з лютого - по березень 2020 року у розмірі 34 270,51 грн.; додаткові витрати на утримання доньки, які викликані особливими обставинами і мають істотне значення для здоров`я ОСОБА_4 в розмірі 8 531,96 грн., а також збільшити в розмірі 1908,40 грн.; наперед додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 , які викликані особливими обставинами і мають істотне значення для здоров`я дитини в розмірі 17 490 грн. і будуть використані протягом одного календарного року.

У визначений судом строк відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільні діти сторін проживають разом з матір`ю.

27 липня 2009 року між сторонами укладено договори між батьками про сплату аліментів на утримання дітей. Відповідно до вказаних договорів ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. на кожну дитину, не пізніше 10 числа поточного місяця за минулий місяць.

У період лютого - березня 2020 року дочка сторін ОСОБА_3 перебувала на тривалому стаціонарному лікуванні загальною вартістю 26 983,51 грн.

Крім того, у червні 2020 року дочка сторін ОСОБА_3 відвідала лікаря офтальмолога у приватній клініці «Борис», яким було рекомендовано ОСОБА_3 окуляри для далі, витрати склали 7287 грн.

Позивачем також понесені додаткові витрати на дочку ОСОБА_4 , яка має діагноз «хронічний атопічний дерматит», що потребує лікуванню, яке становило 8 531,96 грн.

Понесення позивачем вказаних витрат підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними документами.

Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат на дочку ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Відповідно до ч 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Частиною 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач витратила кошти на лікування хронічного атопічного дерматиту у сумі 8 531,96 грн., що підтверджується чеками, квитанціями та довідками, копії яких додані до матеріалів справи. Інші витрати, здійснені позивачем на доньку ОСОБА_4 не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ЦПК України щодо їх понесення, так і наявністю особливих обставин, що їх зумовили.

Таким чином, сума додаткових витрат понесених ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_4 , яка підлягає стягненню з відповідача, становить 8 531,96 грн.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача понесених додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 512/4397/17.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

З аналізу вищевказаних норм СК України слідує, що додаткові витрати стягуються на неповнолітніх дітей. Можливості стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей законодавством не передбачена.

Судом встановлено, що на час хвороби дочки ОСОБА_3 та тривалому стаціонарному лікуванні (в період з лютого-березень 2020 року), а також відвідуванні лікаря офтальмолога у приватній клініці «Борис» вона уже досягнула повноліття, а тому положення ст. 185 СК України, що передбачає стягнення додаткових витрат не можуть бути застосовані до даних правовідносин. За таких обставин вимоги позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 є безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 6, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, стст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 8 531,96 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.