УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року

м.Харків

Справа № 639/3282/20

провадження 6/639/147/21

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

учасники справи:

заявник-приватний виконавець Семендяєв О.С.

стягував- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича, боржник- ОСОБА_2 , стягувач- ОСОБА_1 , заінтересована особа- ОСОБА_3 про визначення частки із спільного майна для звернення стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв О.С.звернувся до суду з поданням про визначення частки із спільного майна для звернення стягнення, якою боржник володіє спільно з ОСОБА_3 , а саме в будинку АДРЕСА_1 у розмірі Ѕ частки на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1974, посвідченого 19.07.2016 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., з метою звернення стягнення в рамках виконавчого провадження № 6606769.

Подання мотивоване тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 66067769 з примусового виконання виконавчого листа № 639/3282/20, виданого 29.04.2021 Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 15.04.207 у розмірі 666 685 грн. Боржником рішення суду не виконується. Виходом за адресою місця проживання боржника встановлено, що матір ОСОБА_2 надати доступ до приміщення відмовилась, мотивуючи тим, що квартира належить особисто їй. В результаті проведення заходів встановлено, що боржник доходів не отримує, на обліку в органах ДФС не перебуває, транспортні засоби на його ім`я не зареєстровані, проте ОСОБА_2 з 21.02.2009 перебуває в зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_3 та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, за дружиною стягувача зареєстровано житловий будинок загальною пл. 131,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

З метою виконання рішення суду у справі №639/3282/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , приватний виконавець просить подання задовольнити, врахувавши положення частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні приватний виконавець, а також стягувач ОСОБА_1 підтримали подання та просили його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причин неявки суд не сповістили, що не перешкоджає розгляду подання приватного виконавця.

Від представника ОСОБА_3 отримана заява,в якої заінтересована особа зазначала, що заява приватного виконавця не підлягає задоволенню та розгляду у Жовтневому районному суді м.Харкова, оскільки позови, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за правилами виключної підсудності, за місцем знаходження майна. Крім того ОСОБА_3 надано заяву про заперечення проти задоволення подання приватного виконавця, посилаючись на те, що між колишнім подружжям ОСОБА_3 і ОСОБА_2 існує спір про право, оскільки чоловік не звертався з позовом про поділ майна та виділення долі із сумісного майна подружжя в натурі, фактично приватний виконавець просить розглянути спір між подружжям. Зазначає, що гроші від ОСОБА_1 чоловік отримав без її згоди, які на сімейні потреби не витрачались, будинок , на який приватний виконавець просить звернути стягнення належить особисто ОСОБА_3 , оскільки придбаний нею та в подальшому реконструйований за особисті кошти. Самовільні будівлі не узаконені, тому неможливо визначити долі подружжя та виділити їх в натурі.

Протокольною ухвалою суду у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця у зв`язку з непідсудністю справи Жовтневому районному суду м.Харкова відмовлено, тому як процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, вислухавши вступне слово приватного виконавця, стягувача у виконавчому провадження ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази , приходить до наступного.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.12.2020 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 на стягнуто на його корить з ОСОБА_2 грошові кошти за розпискою від 15.04.2017 в сумі 666 695 грн., три відсотки річних від простроченої суми-37 979,77 грн., судовий збір у розмірі 7 046,75 грн. Рішення набрало законної сили.

29 квітня 2021 Жовтневим районним судом м.Харкова виконавчий лист № 639/3282/20.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківськох області 12.07.2021 відкрито виконавче провадження № 66067769, зобов`язано ОСОБА_2 подати декларацію про доходи та майно і попередити про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує, декларація про доходи ним не надана, незважаючи на отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження, виходом за адресою реєстрації боржника встановлено, що матір ОСОБА_2 надати доступ до приміщення відмовилась, обґрунтовуючи свою відмову тим, що будинок належить їй, про що складено відповідний акт 13.11.2018. В результаті проведених приватним виконавцем заходів з`ясувалось, що боржник за трудовими та цивільно-правовими договорами доходів не отримує, на обліку в органах ДФС не перебуває, у власності транспортні засоби відсутні. Боржником будь-яких дій , спрямованих на виконання рішення суду не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

В процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів встановлено, що згідно з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 15.07.2021, ОСОБА_2 , 1976 р. народження перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , 1982 р. народження з 21.02.2009.

За дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною пл. 131,6 кв.м., житловою площею-67,8 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 на підставі договору купвлі-продажу № 1974 від 19.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської оласті Коробець О.М., що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на ерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні передбачено Законом України "Про виконавче провадження" .

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено положеннями статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 443 ЦПК України визначено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з частиною 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За положеннями статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як встановлено статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК Українисвідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з частиною 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження № 61?2446св18), від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц (провадження № 61-8518св18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Звернення приватного виконавця до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, було викликане необхідністю виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.12.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за розпискою від 15.04.2017 загалом 711 721,52 грн.( заборгованість, три відсотки річних, судові витрати).

Враховуючи, що рішення суду боржником не виконане, приватним виконавцем вжиті всі передбачені законом заходи для примусового виконання рішення, однак в боржника відсутні кошти на рахунках та інше рухоме майно на яке може бути звернуто стягнення, суд вважає, що наявні підстави для задоволення подання приватного виконавця про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з дружиною для подальшого звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Посилання ОСОБА_3 на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 придбано нею особисто, реконструйований за власні кошти, самовільні надвірні будівлі не узаконені, а суд не вправі розглядати спір подружжя на сумісне нажито майно, суд не уваги не приймає.

Порядок розгляду подання виконавця про визначення частки майна боржника у спільному майні врегульовано статтею 443 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимогами статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд відхиляє доводи заінтересованої особи ОСОБА_3 про те, що майно частку в якому просить визначити приватний виконавець належить їй на праві приватної власності, оскільки презумпція спільності права власності подружжя на вказане майно ОСОБА_3 належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами - не спростована.

Житловий будинок АДРЕСА_1 придбано сторонами під час перебування у шлюбі, будь-яких доказів, які б підтверджували, що будинок придбано за особисті кошти будь-кого з подружжя матеріали справи не містять. Відтак, враховуючи обставини справи та наведені положення діючого сімейного законодавства щодо рівності частки дружини та чоловіка у спільному майні за встановленим загальним правилом, суд дійшов висновку про обґрунтованість подання приватного виконавця щодо належності Ѕ частки будинку ОСОБА_2 у спільній сумісній власності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 443 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича, боржник- ОСОБА_2 , стягувач- ОСОБА_1 , заінтересована особа- ОСОБА_3 про визначення частки із спільного майна для звернення стягнення-задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у розмірі Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1974, посвідченого 19.07.2016 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., з метою звернення стягнення в межах виконавчого провадження № 66067769.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновленення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ-