Справа № 212/6339/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Курбакової Ю.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача Лутоніної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, завданої виробничою травмою, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, завданої виробничою травмою.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що з 01 червня 2013 року по 07 червня 2015 року вона працювала на посаді молодшої медичної сестри дитячого відділення в Комунальному Закладі «Криворізька міська стоматологічна поліклініка № 3» Дніпропетровської обласної Ради. 07 червня 2015 року звільнена з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України.

Позивач зазначає, що 20 лютого 2015 року при виконанні нею трудових обов`язків з нею стався нещасний випадок.

Так, 20 лютого 2015 року о 06 годині 50 хвилин вона приступила до виконання своїх обов`язків. Під час виконання своїх обов`язків, коли виносила сміття на контейнерну площадку для збору відходів, яка розташована біля будівлі КНП "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, трапився нещасний випадок, в результаті якого вона отримала травму та була госпіталізована до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» ДОР з діагнозом : «Закритий злам лонної кістки справа, сідничної кістки зліва з задовільним співвідношенням уламків».

Відповідачем КНП «Криворізька МСП №3» КМР було призначено комісію по розслідуванню нещасного випадку та по результатам розслідування нещасний випадок було визнано таким, що пов`язаний із виробництвом, про що складено акт форми Н-1 та акт форми Н-5.

Як зазначено в Актах, основною технічною причиною даного нещасного випадку є незадовільний стан території, на якій встановлені контейнери для збору побутових відходів, біля яких вона впала і отримала травму та супутньою причиною є особиста необережність потерпілої.

По факту настання нещасного випадку 10 червня 2015 року Висновком про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, виданого Міжрайонною Зарічною МСЕК м. Кривого Рогу позивачу вперше було встановлено 70% втрати працездатності, та встановлена 2 група інвалідності строком на 1 рік. При подальших переоглядах МСЕК відсоток втрати працездатності та група інвалідності залишалась без змін.

Висновком Міжрайонної Зарічної МСЕК м. Кривого Рогу від 01 липня 2019 року позивачу встановлено безстроково 2 групу інвалідності із втратою 70% працездатності через трудове каліцтво.

У зв`язку з стійкою втратою працездатності позивачу призначено виплату відшкодування в зв`язку з виробничою травмою та пенсійне забезпечення як інваліда 2 групи через виробниче каліцтво.

Позивач зазначає, що від отриманої нею виробничої травми вона переносить моральні страждання та переживання, оскільки її життя різко змінилося нагірше і відновитися назад не може, через що вона дуже переймається і страждає.

Від отриманої виробничої травми у вигляді закритого зламу лонної кістки справа, сідничної кістки зліва з задовільним співвідношенням уламків, на протязі останніх 5 років вона постійно переносить фізичні страждання, такі як систематичний сильний фізичний біль в поперековій ділянці та тазостегнових суглобах, відчуття затерпання в області тазу, сильний пекучий біль при ходьбі, сильний пекучий біль в області хрестця, неможливість більше 5-ти хвилин перебувати в положенні «сидячи», неможливість більше 5-ти хвилин перебувати в положенні «стоячи», неможливість самостійного пересування на відстань більше 200 метрів, неможливість будь-якого пересування по вулиці або приміщенню без допоміжних засобів (палиці або милиць).

Отримана травма повністю змінила і знищила її особисте і сімейне життя, через що вона не може виконувати будь-яку домашню роботу. Через свою безпорадність після отримання травми вона не може самостійно навіть помитися в ванні або під душем і їй постійно потрібна стороння допомога і в побуті, і в догляді за собою. Вона постійно відчуває себе тягарем для своїх близьких. Через отриману виробничу травму і наступне каліцтво вона практично не може спати, оскільки будь-яке довготривале перебування в положенні «лежачи» викликає затерпання в області тазу і пекучий біль, через що вона просинається і потім довго не може пристосувати своє тіло, щоб знову заснути. Все це постійно і негативно позначається на її душевному та фізичному стані.

На підставі зазначеного позивач вважає, що за таких обставин Відповідачі мають відшкодувати їй солідарно моральну шкоду, яка була завдана внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у розмірі 200 000,00 грн..

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Саліна М.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради Нікульнікова Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на заперечення, які долучені до матеріалів справи, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області Лутоніна Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на заперечення, які долучені до матеріалів справи, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 01 червня 2013 року по 07 червня 2015 року працювала на посаді молодшої медичної сестри дитячого відділення в Комунальному Закладі «Криворізька міська стоматологічна поліклініка № 3» Дніпропетровської обласної Ради, правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська стоматологічна поліклініка № 3» Криворізької міської Ради. 07 червня 2015 року звільнена з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

20 лютого 2015 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого вона була травмована і отримала - «Закритий злам лонної кістки справа, сідничної кістки зліва з задовільним співвідношенням уламків».

Нещасний випадок стався за таких обставин: 20 лютого 2015 року о 06 годині 50 хвилин молодша медична сестра дитячого відділення ОСОБА_3 прийшла на роботу в дитяче відділення та приступила до своїх функціональних обов`язків згідно з робочою інструкцією: ввімкнула у лікувальних кабінетах бактерицидні лампи, зібрала сміття по відділенню та пішла виносити до сміттєвих контейнерів. О 07 годині 00 хвилин викинувши сміття, ОСОБА_3 поверталася по доріжці, встала на елемент доріжки - стільницю, поверхня якої була слизькою від вологи, підсковзнулася, втратила рівновагу і впала на сідницю на правий бік, відчувши нестерпний біль. Перебуваючи у шоковому стані, встала, спробувала піти, зробила пару кроків та зупинилася від болю. В цей час йшла мешканка будинку АДРЕСА_1 (прізвище, ім`я, по-батькові не вдалося. встановити) та, побачивши, що сталося, зголосилася покликати співробітників дитячого відділення для надання допомоги. Тим часом медсестра ОСОБА_4 йшла на зустріч ОСОБА_3 , Побачивши, що ОСОБА_3 , кличе на допомогу, підбігла, підхопила та стала допомагати рухатись до відділення, але марно. Гострий біль у правому стегні не давав рухатися далі. Підійшовши до дитячого відділення, мешканка дому зустріла співробітницю ОСОБА_5 і повідомила їй про нещасний випадок та переказала взяти сумку потерпілої з особистими речами. ОСОБА_5 прибігла до місця події, розпитала що сталося і о 07 годині 08 хвилин викликала швидку допомогу. Потім повернулася до відділення, відкрила вхідні двері завідувачу відділення ОСОБА_6 та медсестрі ОСОБА_7 і повідомила їх про нещасний випадок. Приїхала карета швидкої допомоги, яка зупинилася у дворі будинку. Через тривалий час, долаючи 15-ти метрову відстань, за допомогою трьох співробітників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 потерпіла була супроводжена до карети швидкої допомоги, яка доставила її до травпункту КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня № 8" ДОР приблизно о 08 год. 00 хв..

У зв`язку з нещасним випадком на виробництві молодшої медичної сестри ОСОБА_3 , наказом КЗ "Криворізька міська стамотологічна поліклініка № 3" ДОР № 70 від 20.02.2015 року призначена комісія з розслідування нещасного випадку.

Підприємством, було проведено розслідування нещасного випадку, що стався 20 лютого 2015 року о 7 год. 00 хв., про що складено Акт за формою Н-5 від 13.03.2015 року та Акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 13.03.2015 року.

Наказом КЗ "Криворізька міська стамотологічна поліклініка № 3" ДОР № 98 від 25.05.2015 року призначена комісія з повторного розслідування нещасного випадку, що стався 20 лютого 2015 року о 7 год. 00 хв. з молодшою медичною сестрою ОСОБА_3 ..

У зв`язку з проведенням повторного розслідування нещасного випадку 27.05.2015 року, Акт за формою Н-5 від 13.03.2015 року та Акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 13.03.2015 року, були визнані недійсними та були складені нові Акти, а саме Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 27.05.2015 року та Акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом за формою Н-1 від 27.05.2015 року.

Як вбачається з п. 4 Акту про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 20 лютого 2015 року о 7 год. 00 хв., комісія дійшла до висновку, що причини настання нещасного випадку з молодшою медичною сестрою ОСОБА_3 стало : основна технічна причина - незадовільний стан території, порушено п. 4.11 "СНиП 2.07.01-89*. Градостроительство. Планировка, строительство городских и сельских поселений"; супутні -психофізіологічна, особиста необережність потерпілої. Порушено п. 1.6.6 Інструкції з охорони праці № 102 для молодшої медичної сестри затвердженої наказом головного лікаря КЗ "Криворізька МСП № 3" ДОР 03.01.2012р. № 55. Нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвам, підлягає обліку та складається акт форми Н-1.

Згідно Довідки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.06.2015 року серія 12 ААА №013513 позивачу первинно встановлено 70% втрати професійної працездатності з 08.06.2015 року по 01.07.2016 року та другу групу інвалідності, причини інвалідності: трудове каліцтво.

При подальших переоглядах 16.06.2016 року, 14.06.2017 року, 13.06.2018 року відсоток втрати професійної працездатності та група інвалідності залишалася без змін.

Згідно Довідки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.07.2019 року серія 12 ААА № 055455 позивачу встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, безстроково, причини інвалідності: трудове каліцтво. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортне лікування».

Статтею 46 Конституції України передбачено, що право громадян на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, одним із видів якого є відповідно за ч.1 ст.4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

З наведеного вбачається, що між сторонами, ОСОБА_3 та Комунальним некомерційним підприємством "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, склалися трудові правовідносини, оскільки виробнича травма отримана позивачем під час виконання нею трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми, спричиненої негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду їй заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок саме відповідача Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Доводи представника відповідача Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із виробничою травмою, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Так, позивач від отриманої виробничої травми у вигляді закритого зламу лонної кістки справа, сідничної кістки зліва з задовільним співвідношенням уламків, на протязі останніх 5 років постійно переносить фізичні страждання, такі як систематичний сильний фізичний біль в поперековій ділянці та тазостегнових суглобах, відчуття затерпання в області тазу, сильний пекучий біль при ходьбі, сильний пекучий біль в області хрестця, неможливість більше 5-ти хвилин перебувати в положенні «сидячи», неможливість більше 5-ти хвилин перебувати в положенні «стоячи», неможливість самостійного пересування на відстань більше 200 метрів, неможливість будь-якого пересування по вулиці або приміщенню без допоміжних засобів (палиці або милиць). Крім того, остання позбавлена можливості реалізації своїх здібностей в професійній сфері, вимушена постійно приймати лікарські препарати, відчуває наслідки травми, вона обмежена у вирішенні своїх побутових потреб, все це вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, що порушує нормальні життєві зв`язки ОСОБА_3 ..

Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача, яка завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини Комунального закладу "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Дніпропетровської обласної ради, правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни її життєвих зав`язків, ступінь втрати нею професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 200 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів.

Стосовно позовних вимог позивача до відповідача Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.

Так, нещасний випадок на виробництві стався з позивачем 20.02.2015 року, саме з цього часу виникли правовідносини, на які поширює свою дію Закон № 1105-XIV в редакції, чинній з 01.01. 2015 року.

Оскільки на час виникнення спірних правовідносин вказаний Закон покладав відповідальність за відшкодування моральної шкоди на роботодавця і не передбачав можливості такого відшкодування Відділенням, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Також в позові зазначено, що позивач просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди солідарно з обох відповідачів.

Солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом чи договором. Відповідно до ст..1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Пунктом 27 статті 77 Закону України від 20.12. 2005 року № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пунктом 22 статті 71 Закону України № 489-V від 19.12. 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію вказаних норм Закону від 23.09. 1999 року, які передбачали виплату Фондом потерпілому страхової виплати за моральну шкоду, було зупинено на 2006 та 2007 роки.

Законом України від 23.02. 2007 року № 717-V, що набрав чинності з 20.03.2007 року, до Закону від 23.09. 1999 року внесено зміни, згідно з якими були виключені норми про здійснення Фондом потерпілому страхової виплати за моральну шкоду.

Згодом, Законом України від 28.12. 2014 року № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» Закон № 1105-XIV було викладено у новій редакції, у тому числі було змінено назву вказаного Закону на Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зазначений Закон № 1105-XIV у новій редакції з назвою Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Відповідно до частини восьмої статті 36 Закону № 1105-XIV у редакції Закону України від 28.12.2014 року № 77-VIII відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Закріплений у статті 58 Конституції України принцип незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, дія закону іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (Рішення: від 13.05.1997р. № 1-зп, від 9.02. 1999 р. № 1-рп/99, від 5.04.2001р. № 3-рп/2001,від 13.03.2012р. № 6-рп/2012).

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року №20рп-08 по справі № 1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦКУтаст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст. 1167 ЦКУ- моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Оскільки на час виникнення спірних правовідносин Закон покладав відповідальність за відшкодування моральної шкоди на роботодавця і не передбачав можливості такого відшкодування Фондом соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області, тому правові підстави для задоволення позову даного відповідача відсутні.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.23,1167,1168,1172 ЦК України,ст.12 Закону України "Про охорону праці", ст.ст.153,237-1ч.1, КЗпП України,Постановою Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, завданої виробничою травмою - задовольнити частково.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп., без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" на користь держави судовий збір в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська стоматологічна поліклініка №3" Криворізької міської ради, місце знаходження юридичної особи: 50053, м. Кривий Ріг, вул. Калантая, 4, код ЄРДПОУ 01986015.

Відповідач: Фонд соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області, місце знаходження юридичної особи: 50074, м. Кривий Ріг, пр. Миру, 30а, .

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 27.09.2021 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт