Справа № 727/8102/21
Провадження № 2/727/2362/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судового засідання Івасишиин О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .) ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про встановлення порядку користування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення порядку користування.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер його батько, ОСОБА_4 , з яким його мати ОСОБА_5 проживали у шлюбі з 18.12.1954 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з наступного майна: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за

адресою АДРЕСА_2 .

28.02.2018 року, була заведена спадкова справа № 113/2018, щодо майна померлого,

ОСОБА_4 , за заявою його матері про прийняття спадщини та

заявою усіх дітей, які є сторонами по справі. На момент відкриття спадкової справи нотаріусу було надано усі документи в оригіналі, зокрема свідоцтво про смерть батька, свідоцтво про шлюб батька з матір`ю, оригінали право установчих документів та технічних паспортів на вищевказане нерухоме майно. До нотаріуса було подано заяви на прийняття спадщини від матері та спільних дітей, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначає, що враховуючи той факт, що за час перебування у шлюбі з померлим чоловіком, вищевказане майно істотно збільшилося у розмірах та вартості за рахунок добудови, реконструкції та здійснення капітального ремонту, саме тому керуючись положенням ст. 22 - 26 Кодексу про сім`ю та шлюб (який діяв на момент укладення шлюбу) та ст. 61-72 Сімейного Кодексу України (який чинний станом на сьогодні), мати вважала, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя. Відтак нею був пред`явлений позов про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, також вона просила виділити частки у спільному сумісному майні подружжя, та встановити, яка саме частка відноситься до кола спадкового майна, що може бути предметом спадкування. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір, ОСОБА_5 , та його було залучено в якості позивача, як правонаступника. 04.09.2020 року було постановлено Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці, відповідно до якого позов було задоволено. Також було проведено державну реєстрацію права власності.

Також зазначає, що за час життя, його матір разом з відповідачами проживала у одному будинку, відповідно у них склався певний порядок користування таким об`єктом нерухомості, саме тому вважає, що такий слід затвердити у судовому порядку, а саме: йому та відповідачу ОСОБА_2 , виділити у користування приміщення 1-5, площею 19.70 м.кв., приміщення 1-9 площею 5,5 м.кв., приміщення 1-10 площею 2,6 м.кв., приміщення 1-11 площею 18.10 м.кв., приміщення 1-13 площею 12,8 м.кв., приміщення 1-12 площею 13,00 м.кв., приміщення 1-8 площею 4,6 м.кв., приміщення 1 - 14, площею 2,5 м.кв., приміщення підвалу, приміщення мансарди, сарай літ.Б площею 22,2 м.кв., сарай літ. В - площею 30,00 м.кв., сарай літ. Г площею 16.40 м.кв., криниця № 2, вигрібна яма І, де в загальному площа становить: 215,90 м.кв.; відповідачу, ОСОБА_3 , виділити у користування приміщення 1-1 площею 4,8 м.кв., приміщення 1-2, площею 3,7 м.кв., приміщення 1-3 площею 18,60 м.кв., приміщення 1-6, площею 4,8 м.кв., приміщення 1-7 площею 5,9 м.кв., приміщення 1-4 площею 20,4 м.кв., криниця №1, вигрібна яма II, де загальна площа становить 58,20 м.кв.; вбиральня літ. Д, огорожа № 3 - 4 - спільне користування.

До маси спадкового майна належить житловий будинок літ. А площею 205,5 м. кв., сарай літ. Б площею 22,2 м. кв. сарай літ. В площею 30,00 м.кв. сарай літ. Г площею 16,4 м. кв. вбиральня літ. Д, криниця № 1, криниця № 2, вигрібна яма I, II огорожа № 3 4, де загальна площа усіх об`єктів становить 274,10 м. кв. Відтак 1/6 частки по житловому будинку становить - 34,25 м. кв.Також 1/6 частка від загальної площі усіх об`єктів становить - 45,68 м. кв.

Посилається на те, що виходячи з порядку користування, який склався, вбачається, що він, як позивач по справі, просить суд надати відповідачу ОСОБА_3 , у користування приміщення 1-1 площею 4,8 м.кв., приміщення 1-2, площею 3,7 м.кв., приміщення 1-3 площею 18,60 м.кв., приміщення 1-6, площею 4,8 м. кв., приміщення 1-7 площею 5,9 м. кв., приміщення 1-4 площею 20,4 м.кв., криниця №1, вигрібна яма II, де загальна площа по житловому будинку становить 58,20 м.кв., що є значно більше ні площа, яка відповідає розміру частки (1/6 = 34,25 м.кв.) спадкового майна, яка належить спадкоємцю, в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Вважає, що такий порядок користування, не порушуватиме права та інтереси сторін у справі, та дасть можливість безперешкодно користуватися майном, яке кожному буде належати на праві приватної власності.

Просить суд, постановити судове рішення, відповідно до якого йому - ОСОБА_1 з відповідачем - ОСОБА_2 виділити у користуванн приміщення у житловому будинку 1-5, площею 19.70 м.кв., приміщення 1-9 площею 5, м.кв., приміщення 1-10 площею 2,6 м.кв., приміщення 1-11 площею 18.10 м.кв приміщення 1-13 площею 12,8 м.кв., приміщення 1-12 площею 13,00 м.кв., приміщенн 1-8 площею 4,6 м.кв., приміщення 1-14, площею 2,5 м.кв., приміщення підвал приміщення мансарди, сарай літ.Б площею 22,2 м.кв., сарай літ. В - площею 30,00 м.кв сагай літ. Г площею 16.40 м.кв., криниця № 2, вигрібна яма І.; відповідачу - ОСОБА_3 , виділити у користування приміщення у житловом будинку 1-1 площею 4,8 м.кв., приміщення 1-2, площею 3,7 м.кв., приміщення 1- площею 18,60 м.кв., приміщення 1- 6, площею 4,8 м.кв., приміщення 1-7 площею 5,' м.кв., приміщення 1-4 площею 20,4 м.кв., криниця №1, вигрібна яма II. Вбиральня літ. Д, огорожа № 3 - 4 - спільне користування.

Рух справи та позиція сторін

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, за правилами загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача адвокат Кутровська Н.М. скерувала до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без її участі, позовну заяву підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву в якій зазначає про те що підтримує позовну заяву та просить її задовільнити, судове засідання провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2020 року у справі №727/7893/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визнання права на спадщину, встановлення порядку користування. (а.с. 14-26)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №244669810 від 17.02.2021 року, ОСОБА_1 є власником 2/6 частки житлового будинку літ.А, загальною площею 205,5 кв.м, житловою площею 71,2 кв.м, сарай лі. Б,В,Г, вбиральня лі.Д, криниця №1,2, вигрібна яма І,ІІ, огорожа №3-4, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.27)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №244670282 від 17.02.2021 року, ОСОБА_2 є власником 3/6 частки житлового будинку літ.А, загальною площею 205,5 кв.м, житловою площею 71,2 кв.м, сарай лі. Б,В,Г, вбиральня лі.Д, криниця №1,2, вигрібна яма І,ІІ, огорожа №3-4, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.28)

21 жовтня 2019 року адвокатом Кутровською Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , було направлено запит до Чернівецького міського бюро інвентаризації щодо роз`яснення чи запропонований порядок користування не порушуватиме права та інтереси ОСОБА_6 та чи такий порядок є технічно можливий. (а.с.29-30)

Відповідно до листа Чернівецького міського бюро інвентаризації від 28.10.2019 року №3402 вбачається, що в житловому будинку літ. «А» приміщення: коридор площею 4,8 кв.м, 1-2 комора площею 3,7 кв.м, 1-3 кухня площею 18,6 кв.м, кімната 1-4 площею 20,4 кв.м, комора 1-6 площею 4,8 кв.м, веранда 1-7 площею 5,9 кв.м, загальною площею 58,20 кв.м., крім того 1/6 частина вбиральні літ. Д, 1/6 частина колодязів №1-2, 1/6 частина вигрібних ям І,ІІ, 1/6 частина огорожі №3-4 згідно проведеного розрахунку складає ј частину нерухомого майна. (а.с.31; 32-40)

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість.

За позовом заінтересованої особи суд може встановити порядок спільного користування майном (квартирою, будинком тощо) шляхом виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, в тому числі з відхиленням в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним, залишаючи при цьому у спільному користуванні приміщення загального користування (коридор, ванну кімнату, вбиральню, кухню, лоджію тощо).

У такому випадку спірні правовідносини стосуються не реального поділу майна, а встановлення порядку спільного користування ним, то критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Тобто, оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 17.02.2016 № 6-1500цс15.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.16, 319, 321, 358 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 209, 212-215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .) про встановлення порядку користування, - задовільнити.

ОСОБА_1 , з відповідачкою, ОСОБА_2 , виділити у користування приміщення у житловому будинку 1-5, площею 19.70 м.кв., приміщення 1-9 площею 5,5 м.кв., приміщення 1-10 площею 2,6 м.кв., приміщення 1-11 площею 18.10 м.кв., приміщення 1-13 площею 12,8 м.кв., приміщення 1-12 площею 13,00 м.кв., приміщення 1-8 площею 4,6 м.кв., приміщення 1-14, площею 2,5 м.кв., приміщення підвалу, приміщення мансарди, сарай літ.Б площею 22,2 м.кв., сарай літ. В площею 30,00 м.кв., сагай літ. Г площею 16.40 м.кв., криниця № 2, вигрібна яма І.

ОСОБА_3 , виділити у користування приміщення у житловому будинку 1-1 площею 4,8 м.кв., приміщення 1-2, площею 3,7 м.кв., приміщення 1-3 площею 18,60 м.кв., приміщення 1- 6, площею 4,8 м.кв., приміщення 1-7 площею 5,9 м.кв., приміщення 1-4 площею 20,4 м.кв., а криницю №1, вигрібну яму ІІ; вбиральню літ. Д, огорожу № 3 - 4 залишити в спільному користуванні.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 08.10.2021 року.

Суддя Слободян Г.М.