Справа № 445/475/21
провадження № 2/445/357/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 вересня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ПАТ "СК "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и в:

ПАТ "СК "ПЗУ Україна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 70654,38 грн. В обгрунтування позову вказує, що 15.02.2018 року між ПАТ "СК "ПЗУ Україна" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних ТЗ, предметом якого є страхування автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 . 22.05.2018 року на 58 км+800 м а/д М-09 трапилась ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ЗАЗ -1105557, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 26.06.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, за ст. 124 КУпАП. 22.05.2018 року потерпіла ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про пошкодження її ТЗ в зв`язку з настанням вказаної ДТП. Позивач, на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з рахунків СТО ТзОВ "Алекс со" здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої в розмірі 170654,38 грн. В подальшому позивач звернувся до СК відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, в результаті останньою було проведено виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, що передбачена в договорі обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників ТЗ, укладеного між відповідачем та СК, в розмірі 100000,00 грн. Несплаченою залишилася різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого ТЗ з урахуванням зносу та суми франшизи - 70654,38 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відзиву на позовну заяву не подав, причин неявки не повідомив.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №123247 від 15.02.2018 року, укладеного між ПАТ "СК "ПЗУ Україна" та ОСОБА_2 , застраховано ТЗ Volkswagen Tiguan, 2015 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

Із заяви про настання страхового випадку по договору страхування авто КАСКО, ОСОБА_2 22.05.2018 року повідомила страховика ПАТ "СК "ПЗУ Україна" про пошкодження ТЗ Volkswagen Tiguan внаслідок ДТП за участю ТЗ ЗАЗ Таврія 1102, д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно постанови Золочівського районного суду Львівської області від 26.06.2018 року, водія автомобіля ЗАЗ Таврія 1102, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 визнано винним в ДТП, що мало місце 22.05.2018 року о 17 год. 30 хв на 58 км+800м а/д М-09 за участю автомобіля ЗАЗ Таврія 1102, д.н.з. НОМЕР_3 ,та автомобіля Volkswagen Tiguan, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 07.07.2018 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем, на підставі страхового акту №UA053/L02/02, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з рахунків СТО ТзОВ "Алекс со", проведено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в сумі 170654,38 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №17816 від 25.06.2018 року та №19003 від 27.07.2018 року.

30.08.2018 року позивачем було пред`явлено вимогу в порядку суброгації №312/2018 на суму 170 654,38 грн. до страховика винної особи ОСОБА_1 - ПАТ СК "Країна" . За результатами даної вимоги остання здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в межах ліміту відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої в договорі обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників ТЗ, в розмірі 100000,00 грн.

З метою добровільного погашення відповідачем решти суми страхового відшкодування в розмірі 70654,38 грн. позивач звертався до відповідача, однак дана сума залишилася непогашеною.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація).

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Згідно ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

10.09.2018 року відповідачу направлялася претензія щодо добровільної сплати зазначених коштів страхового відшкодування, однак, останній добровільно не сплатив зазначених коштів.

Оскільки відповідач не відшкодував різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та згідно з положеннями ст. 1194 Цивільного кодексу України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-2878 цс15, за змістом ст.1194 ЦК Україні в системному зв`язку зі ст.993 цього Кодексу та ст.27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України, має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи вищевикладене, і оскільки винним у вчиненні ДТП є відповідач, то позивач має право вимоги про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - 70654,38 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, ст. 979,993,1194 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування", суд,-

у х в а л и в:

позов ПАТ "СК "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" ( , IBAN НОМЕР_4 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) суму в якості страхового відшкодування у розмірі 70654,38 грн. (сімдесят тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 38 коп.)

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" ( , IBAN НОМЕР_4 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. ( дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 20.09.2021 року.

Суддя В. М. Сивак