Справа № 464/3230/20 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/711/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
№22-ц/811/1959/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача Хом`яка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2020 року та на додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) «Страхова Група «ТАС», як із страховика забезпеченого транспортного засобу, 24534 грн. 96 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП), яка сталась 16.12.2019 року на перехресті вулиць Козельницька Панаса Мирного у м. Львові, транспортного засобу марки «Аudi», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , а з ОСОБА_2 , як з винної в ДТП особи, який керував транспортним засобом марки «Mazda», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , 1000 грн. франшизи і 40000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що вина відповідача ОСОБА_2 у вказаній ДТП встановлена постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування №АО/5167762 з франшизою у розмірі 1000 грн.

Зазначає, що 18.12.2019 року він повідомив страховика забезпеченого транспортного засобу про вчинення вказаної ДТП та, в подальшому, надав страховій компанії рахунок ТОВ «Ніко-Захід» (спеціалізований сервісний центр) №00648 від 26.02.2020 року, згідно з яким, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Аudi», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , становить 69075 грн. 70 коп., однак, представник страховика у встановлений законом десятиденний термін з дня отримання повідомлення про ДТП не прибув для огляду пошкодженого транспортного засобу та місця ДТП для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, у зв`язку з чим позивач прийняв рішення самостійно звернутись до атестованого судового експерта із заявою про визначення розміру завданої йому шкоди, за висновком якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 97478 грн. 48 коп., а вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 53576 грн. 04 коп., витрати за проведення експертного авто-товарознавчого дослідження становлять 2400 грн.

Разом з тим, на звернення позивача, страхова компанія лише частково задовольнила заяву позивача, виплативши йому страхове відшкодування в розмірі 28041 грн. 08 коп., не відшкодованою йому залишилась й франшиза в розмірі 1000 грн., яка, разом із моральною шкодою, завданою пошкодженням транспортного засобу, підлягає сплаті винною в ДТП особою.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у користь ОСОБА_1 24534 грн. 96 коп. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та 4502 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 1000 грн. франшизи, 3000 грн. моральної шкоди та 840 грн. 80 коп. судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року стягнуто з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 15342 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1657 грн. 50 коп.

Обидва рішення суду оскаржив відповідач ПрАТ «Страхова Група «ТАС», просить їх скасувати в частині стягнення з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» майнової шкоди та судових витрат з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог, звернених до ПрАТ «Страхова Група «ТАС», відмовити.

Апелянт не погоджується із висновками суду і зазначає, що 17.02.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова Група «ТАС»з повідомленням про настання події ДТП, яка мала місце 16.12.2019 року, і того ж дня 17.02.2020 року страхова компанія направила свого представника, який провів огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено акт огляду, а 01.04.2020 року ФОП ОСОБА_4 , який має кваліфікацію судового експерта, було проведено експертне автотоварознавче дослідження №37-D/67/0, згідно з яким вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу становить 33707 грн. 70 коп., в тому числі 4666 грн. 62 коп. ПДВ на вартість матеріалів та складових частин.

Зазначає, що з урахуванням цього висновку експертного автотоварознавчого дослідження, страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 28041 грн. 08 коп. (33707 грн. 70 коп. 4666 грн. 62 коп. ПДВ 1000 грн. франшизи).

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення із страхової компанії майнової шкоди, про яку просить позивач, всі решта його вимог по відшкодуванню судових витрат також не можуть бути задоволені.

29.04.2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує доводи та вимоги апелянта, вважаючи, що суд правильно вирішив справу, давши належну правову оцінку доказам, які були дослідженні в суді першої інстанції, позаяк, докази, на які апелянт посилається у своїй апеляційній скарзі, подані ним лише до суду апеляційної інстанції, без зазначення причин не подання цих доказів до суду першої інстанції, а тому не можуть прийматись апеляційним судом і враховуватись при вирішенні даної справи.

Первинно, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи, однак, для з`ясування обставин, які мають значення для справи, ухвалою суду від 07.09.2021 року справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи, а ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 02.11.2021 року, явку представника відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС»в судове засідання апеляційного суду визнано обов`язковою.

У судове засідання апеляційного суду представник ПрАТ «Страхова Група «ТАС»повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки 11.11.2021 року, про причини неявки суд не повідомляв і клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та з урахуванням додатково поданих стороною позивача письмових доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення сторони позивача в заперечення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.12.2019 року о 20.00 год. на перехресті вулиць Козельницької та Панаса Мирного у м. Львові, сталась ДТП, за участі транспортного засобу марки «Mazda», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки «Аudi Q7», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортний засіб позивача отримав технічні пошкодження (а.с.11).

Власником транспортного засобу марки «Аudi Q7», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с.46), який надав вказаний автомобіль у користування позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 10.07.2017 року, в тому числі й з правом одержання майнового відшкодування у випадку заподіяння автомобілю технічних пошкоджень (а.с.10).

Вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні вказаної ДТП підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.01.2020 року (а.с.11).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5167762 від 17.06.2019 року, який був чинний на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mazda», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 ,була застрахована в ПрАТ «Страхова Група «ТАС» (а.с.13, 123).

Згідно з вказаним полісом, ліміт відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу за шкоду, завдану майну третіх осіб, становив 100000 грн., а франшиза 1000 грн. (а.с.123).

Відповідно до висновку №115 експертного автотоварознавчого дослідження від 16.05.2020 року, складеного судовим експертом Вербовим В.В. на замовлення позивача ОСОБА_1 (а.с.18-59), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Аudi Q7», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту зносу становить 97478 грн. 48 коп., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу (матеріального збитку) 53576 грн. 04 коп.

Заява про виплату страхового відшкодування згідно із вказаним висновком експертного автотоварознавчого дослідження надійшла від позивача, як потерпілої в ДТП особи, до страхової компанії 21.05.2020 року (а.с.61).

09.06.2020 року ПрАТ «Страхова Група «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодуванні в розмірі 28041 грн. 08 коп. (а.с.62).

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент вчинення ДТП (далі Закон), у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 цього Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У відповідності до ст.12 цього Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведені вище норми матеріального права, позивач має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу страхове відшкодування у виді відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, за вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн., яку сплачує винна в ДТП особа.

Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 33.3 ст.33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Дії страховика забезпеченого транспортного засобу після отримання інформації про ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, визначені статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з пунктом 34.1 статті 34 Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Так, зокрема, пунктом 34.2 статті 34 Закону передбачено, що протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з п.34.3 ст.34 Закону, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач обгрунтовував свої вимоги до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» невиконанням страховиком обов`язку, передбаченого пунктом 34.2 статті 34 Закону, протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача, своїм листом від 29.09.2021 року №02899/0121 ПрАТ «Страхова Група «ТАС» надала інформацію про те, що повідомлення про вказану ДТП надійшло до страхової компанії в день ДТП 16.12.2019 року о 20 год. 16 хв. по телефону від ОСОБА_2 , винної в ДТП особи, який 18.12.2019 року подав до страхової компанії вже письмове повідомлення про ДТП (а.с.247).

Отже, саме від цього повідомлення обраховується десятиденний строк для визначення страховиком забезпеченого транспортного засобу вартості матеріального збитку, оскільки для виконання страховиком обов`язку, передбаченого пунктом 34.2 статті 34 Закону, не має значення від кого надійшло повідомлення про ДТП: від винної чи потерпілої особи, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимоги позивача, зверненої до ПрАТ «Страхова Група «ТАС», про стягнення майнової шкоди в розмірі 24534 грн. 96 коп., яка залишилась невідшкодованою страховою компанією позивачу, як потерпілій в ДТП особі по даному страховому випадку.

В іншій частині вирішення спору по суті рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому підстав для його перегляду в апеляційному порядку немає.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.

Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача подано усі необхідні докази і клопотань про зменшення розміру цих витрат відповідач ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у суді першої інстанції не заявляв, позовні вимоги позивача, звернені до названого відповідача, задоволені судом в повному обсязі, а тому підстав для інших висновків у частині вирішення судом питання розподілу судових витрат у колегії суддів немає.

Таким чином, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваних рішень, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У зв`язку з перебуванням суддів у відпустці з 17 по 31 грудня 2021 року, а судді-доповідача додатково ще 04 січня 2022 року, повний текст постанови складений 05 січня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2020 року та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 січня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич