Провадження № 2/752/3976/21
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Крушинського Валентина Валентиновича про закриття провадження у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову посилався на те, що 18.01.2014 року між ними було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

Вказав, що не зважаючи на народження дитини, спільне життя з ОСОБА_1 не склалось через різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у сімейному житті, через що з січня 2020 року між ними припинено відносини та ведення спільного господарства, а з липня 2020 року вони проживають окремо.

Зазначив, що шлюб існує лише формально, примирення з ОСОБА_1 неможливе, а подальше спільне життя його та відповідача як подружжя та збереження шлюбу суперечило його інтересам і моральним устоям суспільства.

Враховуючи зазначене, просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 18.01.2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 58.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі.

В ході розгляду справи представником відповідача - адвокатом Крушинським В.В. неодноразово подавались клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.06.2021 року у задоволенні клопотання адвоката Крушинського В.В. про закриття провадження у справі відмовлено (а.с. 207-208).

16.11.2021 року представником відповідача - адвокатом Крушинським В.В. через канцелярію суду знову подано клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що сторони у справі мають зареєстроване місце проживання на території Німеччини, тому спори, котрі між ними виникли після початку роздільного проживання, а саме: спір про визначення місця проживання дитини, розглядається Судом у сімейних справах Окружного суду міста Карлсруе та Дурлах, рішенням якого від 11.11.2020 року право визначати місце проживання спільної дитини сторін передається виключно матері. Питання судового розірванню шлюбу у Німеччині можливо ініціювати не раніше 8-10 місяців після початку роздільного проживання сторін. Таким чином вважав, що оскільки сторони почали проживати окремо з 01.07.2020 року, то і починати судову процедуру з розірвання шлюбу на території Німеччини можливо не раніше кінця березня 2021 року, а тому, оскільки сторони у справі мають постійне зареєстроване місце проживання у Німеччині, та те, що спір про опіку вже також розглядався судом Німеччини, то і справа про розірвання шлюбу має також розглядатись за законом країни, де сторони мають постійне місце проживання на момент розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 (а.с. 191), від представника відповідача - адвоката Крушинського В.В. надійшла заява про проведення судового засідання 16.11.2021 року без участі сторони відповідача.

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог ст. ст. 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Положеннями ст. ст. 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.

За змістом ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Частиною 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Згідно ст. 23 Договору між СРСР та Германською Демократичною Республікою про правову допомогу по цивільним, сімейним та кримінальним справам, (рос. мова) «По делам о расторжении брака и о признании брака недействительным применяется законодательство и в принципе компетентны суды той Договаривающейся Стороны, гражданами которой супруги были в момент предъявления иска. Если супруги имеют местожительство на территории другой Договаривающейся Стороны, то компетентны также суды этой Договаривающейся Стороны. Если в момент возбуждения иска о расторжении брака или о признании брака недействительным один из супругов является гражданином одной Договаривающейся Стороны, а второй - другой Договаривающейся Стороны и один из них проживает на территории одной, а второй - на территории другой Договаривающейся Стороны, то по делам о расторжении брака и о признании брака недействительным компетентны суды обеих Договаривающихся Сторон. Суды применяют законодательство своего государства.»

Встановлено, що сторони у справі є громадянами України. Належність до громадянства інших країн сторін у справі матеріали справи не місять, відповідачем останні не надані.

Тому, позивач, використовуючи свої права на власний розсуд, маючи право вибору (альтернативу) між використанням застосування законодавства країни громадянства, де він зареєстрований в установленому порядку, чи країни, де він має право на проживання, як громадянин України, подав позов до компетентного суду країни громадянства, що не суперечить положенням міжнародних норм та внутрішніх норм законодавства України.

Посилання представника відповідача на постанову ВСУ від 29.07.2021 року у справі № 645/4298/19 та на постанову Харківського апеляційного суду від 03.02.2021 року у справі № 636/5343/19 судом не приймаються до уваги, оскільки постанова ВСУ від 29.07.2021 року у справі № 645/4298/19 прийнята у справі, по котрій провадження було відкрито за законодавством України за наявності вже відкритого провадження у справі про розірвання шлюбу на території Республіки Сінгапур, а у постанові Харківського апеляційного суду від 03.02.2021 року у справі № 636/5343/19 мова йде про відносини, які виникли між сторонами, що мають подвійне громадянство.

Таким чином, суд не заходить підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки заявником наявність таких підстав не доведена доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 258-261, 263 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Крушинського Валентина Валентиновича про закриття провадження у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко