Дата документу 15.09.2021 Справа № 554/2838/21
Провадження № 2/554/1678/2021
15 вересня 2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання - Голубицької І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного підприємства «Дружба», треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Башинська Тетяна Вікторівна, Департамент з питань реєстрації про визнання прав засновників підприємства в порядку спадкування,
У березні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання прав засновника підприємства в порядку спадкування. На обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на Приватне підприємство «Дружба», єдиним засновником якого він був.
Відносно майна померлого ОСОБА_4 , як єдиного засновника підприємства «Дружба» заведена спадкова справа № 66376837 у зв`язку з чим позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги за законом у встановлений законом строк звернулися з заявами про прийняття спадщини. Спадкоємниця ОСОБА_5 не претендує на дане спадкове майно - на право засновника ПП «Дружба» в порядку спадкування, оскільки подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 , про що зазначається в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2021 року №50/02-31.
За життя померлий ОСОБА_4 заповітів та спадкових договорів не залишив, у зв`язку з чим позивачі звернулися до приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Башинської Тетяни Вікторівни із заявими про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права (частки) засновника ПП «Дружба», проте постановою Приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В. №50/02-31 від 05.03.2021 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частки після померлого чоловіка ОСОБА_4 на майнові права засновника ПП «Дружба» у зв`язку з відсутністю сформованого статутного капіталу у вищевказаному приватному підприємстві та постановою Приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В. №51/02-31 від 11.03.2021 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по 1/4 частці після померлого батька ОСОБА_4 на майнові права засновника ПП «Дружба», у зв`язку з відсутністю сформованого статутного капіталу у вищевказаному приватному підприємстві.
Вказані постанови про відмови про видачу свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_1 на Ѕ частку у майнових правах засновника ПП «Дружба» та видачу свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ј частці у майнових правах засновника ПП «Дружба» мотивовані тим, що успадковуються права та обов`язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією особою, а також тим, що померлий ОСОБА_4 є одноособовим засновником ПП «Дружба», яке було створено без формування статутного капіталу (00 гривень), що підтверджується статутом вказаного підприємства та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
В постановах про відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачів зазначається нотаріусом про те, що інші особи заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не подавали і інформація про них відсутня.
Разом з цим, позивачі вказують, що згідно п. 3.7. статуту ПП «Дружба», затвердженого рішенням засновника №1/2019 від 17.04.2019 року, зазначено, що у випадку смерті засновника підприємства, його частка, корпоративні права цього підприємства вважаються прийнятими спадкоємцем (спадкоємцями) згідно з чинним законодавством України.
Ураховуючи постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю статутного капіталу та відповідно, майна, що входить до складу спадщини, у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку із чим такий спір підлягає вирішенню шляхом ухвалення судового рішення в порядку цивільного судочинства.
Так, спадкоємці єдиного засновника ПП «Дружба» мають бажання продовжити здійснення господарської діяльності даного підприємства, але в силу чинного законодавства, не можуть реалізувати своє право володіти та розпоряджатися майновим правом засновника ПП «Дружба», тому вимушені звернутися до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі.
Представник третьої особи Департаменту з питань реєстрації у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Третя особа - приватний нотаріус Башинська Т.В. у судове засідання не з`явилася, просила суд розглядати справу без її участі.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що 03 вересня 2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено відповідний актовий запис № 1220, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.09.2020 року.
Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 11.09.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_4 .
Крім цього, померлий ОСОБА_4 має трьох доньок: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 21.03.1985 року, серії НОМЕР_4 від 03.05.1979 року, запис № 564 та серії НОМЕР_5 від 16.07.2001 року, запис № 537.
Відповідно до статуту ПП «Дружба» та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що померлий ОСОБА_4 був в одній особі єдиним засновником і директором даного підприємства.
08 вересня 2020 року відносно майна померлого ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 66376837, що підтверджується витягом приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Тетяни Вікторівни від 08.09.2020 року № 61582546.
Судом встановлено, що за життя померлий ОСОБА_4 заповітів та спадкових договорів не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61581963 від 08.09.2020 року.
Так, відповідно до приписів статті 1261 Цивільного кодексу України позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносяться до першої черги спадкоємців за законом та у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Тетяни Вікторівни із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права (частки) засновника ПП «Дружба». Спадкоємниця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не претендує на дане спадкове майно - на право засновника ПП «Дружба» в порядку спадкування, оскільки подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 , про що зазначається в Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2021 року №50/02-31.
Проте, постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В. №50/02-31 від 05.03.2021 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частки після померлого чоловіка ОСОБА_4 на майнові права засновника ПП «Дружба», у зв`язку з відсутністю сформованого статутного капіталу у вищевказаному приватному підприємстві. Крім цього, постановою приватного нотаріусу Башинської Т.В. №51/02-31 від 11.03.2021 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по 1/4 частці після померлого батька ОСОБА_4 на майнові права засновника ПП «Дружба», у зв`язку з відсутністю сформованого статутного капіталу у вищевказаному приватному підприємстві.
Вказані постанови про відмови про видачу свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_1 на Ѕ частку у майнових правах засновника ПП «Дружба» та видачу свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ј частці у майнових правах засновника ПП «Дружба» мотивовані тим, що успадковуються права та обов`язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією особою, а також тим, що померлий ОСОБА_4 є одноособовим засновником ПП «Дружба», яке було створено без формування статутного капіталу (00 гривень), що підтверджується статутом вказаного підприємства та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Разом з цим, приватний нотаріус Башинська Т.В. у постановах про відмови про видачу свідоцтв про право на спадщину позивачам, посилається також на лист Міністерства юстиції України від 12.08.2008 № 31-32-1736, в якому зазначається про те, що майно приватного підприємства та майно фізичної особи не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб`єктами цивільних праововідносин, а у випадках коли якщо статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування необхідно вирішувати в суді.
Крім цього, з вищевказаних постанов нотаріуса про відмову у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину вбачається, що інші особи заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_4 не подавали, інформація про них відсутня.
Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються також майнові права. Майнові права визнаються речовими правами. Законодавством не передбачено обов`язковості формування статутного капіталу в приватному підприємстві. Засновник закріпивши таким чином майно за підприємством (на праві власності), набув майнові права на нього і відповідно спадкоємець вправі їх спадкувати.
Згідно ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об`єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Підприємство або його частина можуть бути об`єктами купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.
Відповідно до ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці, приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи.
Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 31-32-1736 від 12.08.2008 року, майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб`єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність.
Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Отже, успадковуються права на обов`язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою.
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
З аналізу положень чинного законодавства вбачається, що доцільність формування статутного фонду приватного підприємства вирішується засновником підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування слід вирішувати в суді.
Ураховуючи викладене та те, що позивачі мають бажання продовжити здійснення господарської діяльності ПП "Дружба", але через відсутність сформованого стутутного капіталу даного підпримства позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину майнових прав засновника/власника підприємства впорядку спадкування, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати майнове право засновника ПП «Дружба» у частках належних їм в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 256, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 178, 191, 1216, 1218 ЦК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.С. Гальонкіна