Номер провадження 2/754/2973/21
Справа №754/1209/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

секретаря - Куценко Ю.В.,

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 14099,45 грн., яка складається з наступного:

-заборгованість по кредиту 12520,80 грн.;

-заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 1549,69 грн.;

-сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 0,22 грн.;

- 3% річних від прострочених сум заборгованості 28,74 грн.

Крім того, просив стягнути з відповідача суму судового збору.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем порушуються умови Договору №624490 та Правила в частині щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та погашення тіла кредиту, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час ті місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав Відзив відповідно до змісту якого вбачається, що останній вимоги позову не визнає та просить у їх задоволенні відмовити.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 3 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 13.03.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 624490 .

В рамках даного Договору Відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з наданням платіжної карти типу Mastercard Debit Standard.

13.05.2015 року на поточний рахунок Відповідача № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) було встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 14800,00 грн. зі сплатою 28,0% річних за користування кредитними коштами, шляхом укладення додаткового договору № 1 до Договору № 624490.

Відповідно до вимог п.4.4. Договору № 624490 Відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним сплачувати Позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту, та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку.

Згідно вимог п.9.1 розділу IX Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк» за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня,якщо інще не передбачено Договором.

За користування кредитом клієнт (Відповідач) зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту (п. 1.14 розділу ХХІІ Правил).

Відповідачем порушуються умови Договору № 624490 та Правил в частині щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та погашення тіла кредиту, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

AT «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином, надавши Відповідачу можливість використовувати грошові кошти за кредитом (кредитною лінією).

Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526, 530 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконував.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом 13.01.2021 року за Відповідачем рахується заборгованість в розмірі 14099,45 грн., з яких:

-заборгованість по кредиту 12520,80 грн.;

-заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 1549,69 грн.;

-сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 0,22 грн.;

- 3% річних від прострочених сум заборгованості 28,74 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 14099,45 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки судом встановлено, що Відповідач має статус учасника бойових дій, то він звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 549, 611, 624, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 14099,45 грн., з яких:

-заборгованість по кредиту 12520,80 грн.;

-заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 1549,69 грн.;

-сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 0,22 грн.;

- 3% річних від прострочених сум заборгованості 28,74 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Таран