Справа № 645/4447/17
Провадження № 8/645/5/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді Мартинової О.М.,

секретар судових засідань - Кривченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова заяву представника ОСОБА_1 - Захарова Олександра Сергійовича про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Захаров О.С. звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.12.2017 року, якою визнано та надано дозвіл на виконання рішення іноземного суду Економічного суду Могилевської області Республіки Білорусь від 04.05.2017 року по справі №233-8/2016 за позовом ТОВ «БелУкрТрейд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно 478411,11 білоруських рублів, а саме - в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в розмірі 6720 білоруських рублів в дохід бюджету Республіки Білорусь в Україні. У заяві посилався на те, що рішенням Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року та поновлено справу у зв`язку з нововиявленими обставинами. Рішенням Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року у задоволенні позовних вимог, зокрема, Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Бобруйську про стягнення солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 6 720 білоруських рублів відмовлено. Таким чином, у зв`язку зі скасуванням рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року та відмовою у задоволенні позовних вимог згідно рішення Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року, ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року заяву було залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд заяви в судовому засіданні.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник Захаров О.С. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином, від представника заявника Захарова О.С. надійшла заява про розгляд вказаної заяви без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

За приписами статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У відповідності до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зістаттею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованою Законом України від 10.11.1994 року, якою врегульовані питання надання дозволу та виконання судових рішень Республіки Білорусь, передбачено, що кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань; б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Виходячи із змісту стст. 463,464 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року клопотання начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Могилевській області задоволено, визнано та надано дозвіл на виконання рішення іноземного суду Економічного суду Могилевської області Республіки Білорусь від 04.05.2017 року по справі №233-8/2016 за позовом ТОВ «БелУкрТрейд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно 478411,11 білоруських рублів, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в розмірі 6720 білоруських рублів в дохід бюджету Республіки Білорусь в Україні.

Рішенням Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року, поновлено справу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в дохід республіканського бюджету 675 білоруських рублів державного мита за розгляд справи.

У зв`язку із викладеним, представник ОСОБА_1 - адвокат Захаров О.С. звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.12.2017 року.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, та скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК,в редакції ЦПК України до 2018 року). Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК (в редакції ЦПК України до 2018 року) нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного-комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до статті 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі по тексту - Конвенція), проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відносяться до компетенції суду.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Республіки Білорусь) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного процесуального кодексу України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

Відповідно до ст.52 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін і, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо:

а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу;

б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" передбачено, що згідно з міжнародними договорами України рішення, які не потребують виконання (про визнання прав, оголошення банкрутом,визнання недійсними певних актів, визнання, оспорення чи позбавлення батьківства, розірвання шлюбу, встановлення фактів, що мають юридичне значення, усиновлення, визнання громадянина безвісно відсутнім чи оголошення померлим тощо), які постановлені судом однієї з Договірних Сторін і набрали законної сили, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови, що установою юстиції запитуваної Договірної Сторони раніше в цій справі не було постановлено рішення, яке набрало законної сили, або якщо згідно з даним договором, а в не передбачених ним випадках - згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано, справа неналежить до виключної компетенції її установ юстиції.

Таким чином, згідно вимог статті 54 вказаної Конвенції, рішення Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року, яким скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року та поновлено справу у зв`язку з нововиявленими обставинами, потребує його визнання, оскільки воно може виконуватися на території країни - учасниці Конвенції лише після проходження у її компетентному суді спеціальної процедури його визнання та допуску до виконання.

Разом з тим, абз. 6 ст. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" встановлено, що оскільки за ухвалою про задоволення клопотання виконується рішення іноземного суду (арбітражу), в разі скасування в наступному цього рішення виконання припиняється згідно з п.5 ч.1 ст.37 Закону "Про виконавче провадження" (на теперішній час відповідає п.5 ч.1 ст.39 Закону "Про виконавче провадження"), при цьому провадження закривається за постановою державного виконавця, а ухвала не переглядається.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - Захарова О.С. про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а саме - ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.12.2017 року, якою визнано та надано дозвіл на виконання рішення іноземного суду Економічного суду Могилевської області Республіки Білорусь від 04.05.2017 року, оскільки рішення Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року, яким скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року, не було визнано та території України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259-261,423,424 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Захарова Олександра Сергійовича про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -