РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2021 рокуСправа №451/919/21
Провадження № 2/451/661/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/919/21 за позовом ОСОБА_2 до Лопатинської селищної ради Львівської області про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із позовом до Лопатинської селищної ради Львівської області про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Увин, Радехівського району Львівської області померла баба позивача - ОСОБА_3 у віці 69 років, про що зроблено 12.12.2002 року відповідний актовий запис №7 та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Червоноград Львівської області помер дід позивача - ОСОБА_4 у віці 77 років, про що 22.02.2008 року відповідний актовий запис №125 та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Луців І.П. державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори від 06 листопада 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №2284, вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 - чоловік, який проживає в селі Увин Радехівського району Львівської області. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2430 га, яка розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області та належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю за І-ЛВ №089222, виданого Радехівською районною радою Львівської області 24 грудня 1999 року, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3259.

Після смерті спадкодавця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді наступного майна: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3750 га, що розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належить спадкодавцю підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №089221, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 грудня 1999 року за №3258; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2420 га, що розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належить спадкодавцю згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, який належав дружині спадкодавця ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №089222, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 грудня 1999 року за №3259.

Позивач як особа, яка фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_4 за однією адресою на момент відкриття спадщини, маючи намір оформити прийняти спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину, звернулася до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Комарницької Н.І., однак нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріус не змогла встановити факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини, оскільки спадкодавець знявшись з попереднього місця реєстрації фактично проживав разом із позивачем за однією адресою до дня смерті. Також у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В зв`язку із вищевказаним, у позивача виникла необхідність звернутися з позовом до суду.

Просить суд ухалити рішення, яким: - встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем її батьком - ОСОБА_4 за однією адресою на момент відкриття спадщини, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які належали спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №089221, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 грудня 1999 року за №3258, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,1814 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,8580 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3356 гектарів; - визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які належали спадкодавцю згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2284 від 06.11.2003 року, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,6751 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,2314 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3355 гектарів (а.с.4-11).

Представник позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без участі представника Лопатинської селищної ради Львівської області. Позовні вимоги визнає (а.с.37).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 грудня 2002 року (а.с.15).

З довідки №21 від 02 лютого 2018 року, виданої виконкомом Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На день смерті в житловому будинку разом з нею був зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.19).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 листопада 2003 року Луців І.П. , державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2284, встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її чоловік - ОСОБА_4 . Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, окрім іншого, ОСОБА_4 успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2430 га, яка розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області та належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю за І-ЛВ №089222, виданого Радехівською районною радою Львівської області 24 грудня 1999 року, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3259 (а.с.20).

Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки, що містяться у вищевказаному державному акті, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2430 га, яка розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, складається з трьох земельних ділянок: площею 1,6751 га; площею 1,2314 га; площею 0,3355 га (а.с.24-24 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 22 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (а.с.16).

Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджуються наступними документами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 від 3 грудня 1953 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 від 21 лютого 1976 року, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюбу та дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.17,18).

З довідки №32 від 22.03.2021 року, виданої Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області, вбачається, що згідно запису у погосподарській книзі №1 с.Увин за 2006-2010 роки, станом на 22.02.2008 року ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживав і не був зареєстрований (а.с.21).

Проте, з акта від 25.04.2019 року, складеного майстром КП «Червонограджитлокомунсервіс» Крук Ольгою Василівною (Виконавчий комітет Червоноградської міської ради Львівської області), встановлено, що ОСОБА_4 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 2006 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22).

Згідно з паспортом громадянина України, серії НОМЕР_6 , позивач у справі - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 31.03.1982 року (а.с.13-14).

Після смерті спадкодавця, окрім іншого, залишилося наступне спадкове майно:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3750 га, що розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №089221, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 грудня 1999 року за №3258, та складається з трьох земельних ділянок: площею 1,1814 га; площею 0,8580 га; площею 0,3356 га (а.с.23-23 зворот);

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2420 га, що розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належала спадкодавцю згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини - ОСОБА_3 , які вищевказана земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №089222, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 грудня 1999 року за №3259 (а.с.20,24-24 зворот).

З копії листа вих.№95/02-14 від 13.04.2021 року, констатовано, що приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Комарницькою Н.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 є такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , а також роз`яснено необхідність подачі оригіналів правовстановлюючих документів на майно спадкодавця, а в випадку їх відсутності - право на звернення до суду з позовом (а.с.26).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Факт, що ОСОБА_4 спільно проживав з ОСОБА_2 за однією адресою на момент відкриття спадщини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , не довіряти показам якої у суду немає підстав (а.с.38).

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що наявна суперечність щодо місця проживання спадкодавця на день смерті та відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на день смерті та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем та визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У зв`язку з клопотанням представника позивача суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 247,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем її батьком - ОСОБА_4 за однією адресою на момент відкриття спадщини, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які належали спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №089221, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 грудня 1999 року за №3258, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку, загальною площею 1,1814 гектарів; земельну ділянку, загальною площею 0,8580 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3356 гектарів.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які належали спадкодавцю згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2284 від 06.11.2003 року, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,6751 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,2314 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,3355 гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 вересня 2021 року.