Справа № 243/9764/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мінаєв Дмитро Дмитрович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, -
Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 03 січня 1997 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Останній з 03 квітня 2017 року як пенсіонер перебував на обліку в Покровському об`єднаному Управлінні ПФУ Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та 21 вересня 2020 року приватним нотаріусом за заявою позивача заведено спадкову справу до майна померлого.
26 січня 2021 року приватним нотаріусом видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким ОСОБА_1 набула права спадкоємця на суму недоотриманої ОСОБА_1 пенсії у розмірі 390752,68 гривень.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 неодноразово звертався до відповідача та його територіальних органів із заявами про виплату коштів спадкоємиці, останнього разу 17 травня 2021 року. На вказані звернення, відповідач відповідав відмовою, посилаючись на відсутність необхідних документів та порушення порядку подачі документів. Згодом, позивача листом повідомлено про можливість подачі необхідного пакету документів через веб-портал електронних послуг ПФУ. Так, 10 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії у складі спадщини, подавши її через веб-портал ПФУ, проте 08 вересня 2021 року на електронну адресу позивача надійшов лист, в якому повідомлено про неможливість прийняття поданих через веб-портал документів, у зв`язку з відсутністю технічної можливості подання подібної заяви через веб-портал ПФУ.
ОСОБА_1 набула право на отримання під ПФУ грошових коштів у сумі 390752,68 гривень, що складається з сум недоотриманих ОСОБА_2 за життя пенсійних виплат на підставі норм ЦК України. Відповідне право у ОСОБА_1 виникло з моменту направлення на адресу відповідача звернення разом з документами, визначеними абзацом 4 п. 2.26 Порядку № 22-1, з 17 травня 2021 року. Таким чином, строк виконання останнім грошового зобов`язання настав 25 травня 2021 року, а отже саме з цього дня відповідач має нести встановлену законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у вигляді сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму пенсії у розмірі 390752,68 гривень, трьох відсотків річних у розмірі 3564,90 гривень, інфляційних витрат у розмірі 389,20 гривень, а також судові витрати.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій просили задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донецької області Косарєвої-Соловей Т.В. копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано повідомити інформацію щодо: відкриття спадкової справи після її смерті, факту звернення із заявою про прийняття спадщини; наявності заповіту померлої.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 17 вересня 2020 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області.
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63291307 від 26 січня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою-Соловей Т.В. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 21 вересня 2020 року заведено спадкову справу № 5/2020.
Позивач через свого представника ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності, неодноразово зверталась до органів пенсійного фонду, однак своїми рішеннями та листами Покровське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області та Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, відмовляли ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням необхідного пакету документа та порушенням порядку надання таких документів.
Отже, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач недоотримана пенсія ОСОБА_2 у розмірі 390752,68 гривень, не виплачувалась.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.
Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.
Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналізуючи, наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.
Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого він набув є правом спадкоємця на успадковане майно.
Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою-Соловей Т.В., на даний час є дійсним та жодним чином не оскаржене, не скасоване та не піддано сумніву. З огляду на наявність дійсного документу, що посвідчує право позивача на суму недоотриманої пенсії, суд вважає, що виплаті підлягає вся сума недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 , розмір якої визначено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 26 січня 2021 року.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з вищенаведених норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого протоколу до неї, з огляду на те, що в разі застосування обмеження, визначеного в ст. 46 Закону, позивач невиправдано буде позбавлений державою права на майно, яке отримав у спадщину в передбачений Законом спосіб, а відповідно мав законні сподівання, що розмір пенсії, вказаний у свідоцтві їй буде виплачено в повному обсязі.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті чоловіка.
З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1949 року народження, в розмірі 390752,68 гривень та стягнення її у зазначеному розмірі на користь позивача ОСОБА_1 з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, зважаючи на не виплату позивачу ГУПФУ суми недоотриманої пенсії, що фактично має ознаки порушення грошового зобов`язання, у зв`язку з чим до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 625 ЦК України.
Так, частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Отже, у даному конкретному випадку підлягають нарахуванню індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми за період з 25 травня 2021 року до дня подачі позовної заяви 13 вересня 2021 року.
Таким чином, з ГУПФУ в Донецькій області слід стягнути три проценти річних у розмірі 3564,90 гривень (0,03 х 390752,68 гривень х 111 днів) та 389,20 гривень інфляційний витрат (390752,68 х 1,002 х 1,001 х 0,998) 390752,68 гривень).
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пп. 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3951 грн. 00 коп.
Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суму успадкованої недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії у розмірі 390752,68 гривень, а також трьох процентів річних у розмірі 3564,90 гривень та інфляційних витрат у розмірі 389,20 гривень. З огляду на розмір задоволених вимог позивача, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3951,00 гривень. На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мінаєв Дмитро Дмитрович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), суму недоотриманої за життя пенсію, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 390752 (триста дев`яносто тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 68 копійок, три проценти річних у розмірі 3564 (три тисячі п`ятсот шістдесят чотири) гривні 90 копійок, інфляційні витрати у розмірі 389 (триста вісімдесят дев`ять) гривень 20 копійок, а також судовий збір у розмірі 3951 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 28 грудня 2021 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко