Справа № 304/1235/21 Провадження № 2/304/364/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1235/21 за позовом ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її та ОСОБА_2 батько, а також чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку із належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Так, за життя батько заповіт не залишив. На момент його смерті з ним постійно проживали та протягом шести місяців вступили в управління майном дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 . У свою чергу, ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно, зокрема житловий будинок з надвірними спорудами заповіла доньці ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, спадщину за нею прийняла тільки ОСОБА_2 , позивач від спадщини відмовилася. Разом з цим, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дубриничі її сестра ОСОБА_2 померла. За життя заповіт вона не складала, була неодруженою, дітей не мала. Оскільки вона як спадкоємець другої черги прийняла спадщину за сестрою, звернувшись у встановлений законом строк із відповідною заявою до нотаріуса, однак останнім в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, питання розподілу понесених нею судових витрат не вирішувати.

Представник Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_3 та батько ОСОБА_5 і ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Дубриницької сільської Ради народних депутатів 01 жовтня 1993 року (а. с. 6-7, 9-11, 15, 17, 54).

Також встановлено, що згідно довідок Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був головою домогосподарства АДРЕСА_1 , де на момент смерті був зареєстрований та проживав разом з дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 18, 19). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 67720378 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10 грудня 2021 року та № 67842923 (заповіти/спадкові договори) від 17 грудня 2021 року спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заведена; заповіт від його імені не посвідчувався (а. с. 99, 103).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності.

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР.

Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, так як були зареєстровані та проживали у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися (а. с. 99), тому вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2).

ОСОБА_3 на випадок смерті житловий будинок по АДРЕСА_1 , надвірні споруди, все своє майно, що належало їй на правах особистої власності, земельну ділянку, що згідно земельно-облікових документів рахується за її дворогосподарством, заповіла своїй доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить заповіт від 18 грудня 2003 року, посвідчений секретарем виконкому Дубриницької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 304 (а. с. 20, 21).

Крім цього, 13 листопада 2004 року ОСОБА_3 залишила ще один заповіт, яким на випадок смерті розпорядилася грошовий вклад на рахунку № НОМЕР_2 , відкритий в Перечинському ощадбанку на її ім`я, заповіла доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , грошові вклади на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в Перечинському ощадбанку на її ім`я, та на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому на її ім`я, заповіла своїй доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 91).

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 мама ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 21 лютого 2020 року (а. с. 9-11, 16, 50-53, 57-58, 59-62, 73).

Згідно довідок Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 513 від 02 вересня 2021 року та № 05-02/2572 від 21 грудня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 22, 104-105).

Також, 10 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 22/2020 стосовно майна спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. У той же час, 15 серпня 2020 року ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини за мамою, про що подала відповідну заяву приватному нотаріусу Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І. (а. с. 85-93).

Враховуючи те, що спадщина за спадкодавцем ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 після смерті мами ОСОБА_3 одноосібно успадкувала все належне останній майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла (а. с. 8, 59).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65059190 від 07 червня 2021 року заповіт ОСОБА_2 не складався (а. с. 56).

Згідно довідки виконкому Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 278 від 26 травня 2021 року, виданої на підставі даних погосподарської книги № 6 на 2021-2025 року та особового рахунку НОМЕР_6 , на момент смерті ОСОБА_2 одноосібно була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 (а. с. 14, 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

07 червня 2021 року ОСОБА_1 як спадкоємець другої черги за законом звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І. із заявою про прийняття спадщини за сестрою ОСОБА_2 , що стверджується копією спадкової справи № 13/2021 стосовно майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Закарпатської області за вих. № 36/02-14 від 29 вересня 2021 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутній (а. с. 23, 70). Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 271952249 від 26 серпня 2021 року, згідно якої відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо зазначеного житлового будинку також відсутні (а. с. 33). Крім цього, з інформаційної довідки Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 502 від 26 серпня 2021 року вбачається, що у матеріалах технічної інвентаризації, виготовленої РКП «Бюро технічної інвентаризації» Перечинської районної ради, які передані Дубриницькій сільській раді щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , інформація про реєстрацію права власності відсутня (а. с. 32).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а наявність інших спадкоємців першої та другої черги, які прийняли спадщину після смерті її сестри ОСОБА_2 , не встановлено (а. с. 14, 44-70), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № від 29 вересня 2021 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 1 213 грн. судового збору (а. с. 34).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. 331, 328, 1216-1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268-1270, 1273, 1296, 1297, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 12, 13, 76-83, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (89210, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Дубриничі, вул. Центральна, № 44А; код в ) про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.