БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1507/3375/12
Провадження № 6/497/41/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Вачева Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

встановив:

22.07.2021 року до суду надійшла заява представника ТОВ "Брайт Інвестмент" про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2013р. Болградський районний суд Одеської області ухвалив рішення у цивільній справі №1507/3375/12 (провадження №2/497/86/13) про стягнення заборгованості за кредитним договором №ОД24/09/2007/980-К/103 від 18.09.2007р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ`Надра». На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист щодо стягнення заборгованості

Проте, 05.08.2020р. між ПАТ«КБ«НАДРА», та ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП" (), - було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank, згідно з умовами якого право вимоги за зобов`язаннями, що передбачені зазначеним кредитним договором, перейшло до ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП".

30.08.2020року між ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП" () та ТОВ "Брайт Інвестмент"» (), було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01 згідно з умовами якого право вимоги за зазначеним вище кредитним договором перейшло до ТОВ "Брайт Інвестмент" ().

Крім того, пояснюючи, що строк пред`явлення виконавчого листа для повторного виконання пропущений, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» лише 30.09.2020р., а тому вказані обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, представник заявника просить суд здійснити заміну стягувача з ПАТ КБ«Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву у десятиденний строк.

Ч.3 ст.442 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, регламентовані ст.ст.433,442 України, а також те, що заявник та заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як зазначено у заяві, що підтверджується наданими суду матеріалами, 15.02.2013р. Болградським районним судом Одеської області було ухвалено рішення у цивільній справі №1507/3375/13 (провадження №2/497/86/13) про задоволення позову ПАТ "КБ"Надра" про стягнення заборгованості за кредитним договором №ОД24/09/2007/980-К/103 від 18.09.2007р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ`Надра».

07.08.2013р. на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

05.08.2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ КБ «Надра» відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами( а.с.10-12).

30.09.2020р. ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги на підставі договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення права вимоги за Кредитним договором №ОД24/09/2007/980-К/103 від 18.09.2007р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ`Надра» ( а.с.14-15).

Отже, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги відносно боржника за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 15.02.2013р. у справі №1507/3375/12 (провадження №2/497/86/13). Згідно п.1ч.2ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), однак згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні відповідно до положень ст.512 ЦК України відбувається шляхом: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони, заінтересованої особи, державного або приватного виконавця замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається навіть й поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та підтверджено позицією Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 та від 15 травня 2019 у справі № 370/2464/17.

З огляду на вищевикладене, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Також слід зазначити, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

За вказаних обставин звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Брайт Інвестмент» в частині заміни стягувача його правонаступником є обґрунтованою та доведеною а тому - підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з заявою в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа №1507/3375/12 (провадження №2/497/86/13) до примусового виконання, заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» посилався на те, що в матеріалах кредитної справи, яка була передана від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент» було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа №1507/3375/12( провадження №2/497/86/13). Вважає, що є всі підстави вважати поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» лише 30.09.2020р., а тому вказані обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10, - поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, в разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створюється перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинув або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливили або ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, що пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З копії виконавчого листа № 1507/3375/12 ( провадження №2/497/86/13) вбачається, що 30.07.2014р. державним виконавцем вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (звор.стор.а.с.9).

Відповідно до п.2ч.1ст.47 вказаного Закону №606-XIV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу в разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернута стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.5ст.47 вказаного Закону №606-XIV, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа №1507/3375/12 (провадження №2/497/86/13) відносно ОСОБА_1 до виконання сплинув ще до придбання 05.08.2020р. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у ПАТ «КБ «Надра» права вимоги у даній справі до ОСОБА_1 .

Отже, станом на час переходу права вимоги кредитора до ОСОБА_1 - від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в результаті переуступки боргу - кредитор - банк - вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання заявника на те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» лише 30.09.2020р., а тому вказані обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки, здійснюючи купівлю права вимоги, покупець мав можливість з`ясувати: чи пред`явлений був своєчасно виконавчий лист до виконання, чи виконане судове рішення і яким чином, та, вирівши придбати право вимоги поза межами строків пред`явднення виконавчого листа до виконання - мав з`ясувати усі наслідки та строки цієї процесуальної дії.

Заявником не було наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали б ПАТ«КБ «Надра» реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого листа №1507/3375/12 (провадження №2/497/86/13) відносно ОСОБА_1 до виконання у визначені Законом строки.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність достатність доказів для задоволення вимог заяви, а тому - наявність обгрунтованих підстав для відмови ТОВ «Брайт Інвестмент» у задоволенні заяви в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 1507/3375/12 ( провадження №2/497/86/13) за позовом ПАТ КБ «Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - у зв`язку з тим, що кредитором за вказаним кредитним договором пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та підстав для його поновлення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 81, 247, 259-261, 352, 354, 433, 442 ЦПК України, ст.ст.11,512,514 ЦК України, ч.5ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Замінити стягувача з Публічного Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» її правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (код ЄДРПОУ: 43115064, місцезнаходження: 49019, м.Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402), у виконавчому провадженні за виконавчим листом Болградського районного суду Одеської області у цивільній справі № 1507/3375/12 (провадження №2/497/86/13) за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В іншій частині заяви щодо поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити

Примірник ухвали про заміну сторони виконавчого провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції, проте набирає законної сили в момент підписання її суддею на підставі ст.261 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску його й з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 24.09.2021 року.

Суддя А.В. Кравцова