ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 грудня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1017/20

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1533/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шитченко Н.В.,

суддів Онищенко О.І., Мамонової О.Є.,

позивач: територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Родіон Олександрович, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року у справі за позовом територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенка Родіона Олександровича, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння,

місце ухвалення додаткового рішення суду м. Чернігів,

час проголошення додаткового рішення суду першої інстанції 09 год. 42 хв,

дата складання повного тексту додаткового рішення суду першої інстанції 17 вересня 2021 року.

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради звернулася з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенка Р.О., ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати недійним з моменту вчинення договір купівлі-продажу № 1367 від 09 серпня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенком Р.О.;

- витребувати на користь Чернігівської міської ради квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 31,9 кв. м, з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Рішенням від 13 липня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив частково позов Чернігівської міської ради. Витребував на користь Чернігівської міської ради квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 31,9 кв. м, з незаконного володіння ОСОБА_1 . Стягнув із ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради 4 204 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

У липні 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кручек О.О. звернулася до суду першої інстанції з заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат на суму 21 275,24 грн, які складаються з: 13 000 грн понесені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в Деснянському районному суді міста Чернігова, 6 000 понесені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в Чернігівському апеляційному суді, 2 250,24 грн понесені ОСОБА_2 витрати на проведення почеркознавчої експертизи, 25 грн комісії банку.

26 липня 2021 року Чернігівська міська рада звернулася до суду першої інстанції з письмовим клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у якому просила:

- зменшити розмір судових витрат на правову допомогу, які передбачені договором № 27 від 20 березня 2020 року та додатковою угодою № 1 від 28 жовтня 2020 року до цього договору та зазначені в акті про надання правової (правничої) допомоги за договором № 27 від 20 березня 2020 року з 13 000 грн до 10 000 грн; зазначені в акті про надання правової (правничої) допомоги за договором № 12/01/2021-ц/ап від 12 січня 2021 року (від 25 лютого 2021 року) з 6 000 грн до 3 000 грн;

- стягнути усі судові витрати, що поніс ОСОБА_2 , які складаються з витрат на правову (правничу) допомогу в Деснянському районному суді м. Чернігова, Чернігівському апеляційному суді та витрат на проведення почеркознавчої експертизи у справі, виключно з ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням від 14 вересня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив частково заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кручек О.О. про стягнення витрат на правничу допомогу. Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 15 275,24 грн. Стягнув з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 492,83 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить змінити додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року, задовольнивши повністю заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 21 275,24 грн та покласти ці витрати на позивача; судові витрати, понесені ОСОБА_2 на стадії оскарження додаткового рішення покласти на позивача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_2 та адвокат Кручек О.О. домовились про всі істотні умови договору, в тому числі про розмір гонорару в сумі 6 000 грн за надання правової допомоги в Чернігівському апеляційному суді. Гонорар залежить від обсягу виконаної роботи, не прив`язаний до вартості 1 години роботи, а отже суд першої інстанції безпідставно, указавши, що адвокат Кручек О.О. витратила на участь у судовому засіданні Чернігівського апеляційного суду 26 хв, визначив розмір компенсації за участь адвоката в засіданні суду апеляційної інстанції в сумі 492,83 грн. Зазначає, що є хибними посилання районного суду на Рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджені Радою адвокатів Чернігівської області від 10 січня 2020 року № 84, оскільки вони не мають прив`язки гонорару до 1 години роботи, а містять ставки гонорару, нижче яких розмір оплати Рада адвокатів Чернігівської області рекомендує не застосовувати.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення витрат на правову допомогу, понесену ОСОБА_2 , з ОСОБА_1 в сумі 15 275,24 грн, та з Чернігівської міської ради в сумі 4 492,83 грн, і вважає, що всі без виключення понесені відповідачем витрати на правничу допомогу слід стягнути з Чернігівської міської ради.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу Чернігівська міська рада просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 і залишити без змін додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кручек О.О. про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції, врахувавши поведінку сторони відповідача ОСОБА_1 , зокрема його представника, під час розгляду справи, що призвела до затягування судового розгляду, встановлення судом факту неукладення договору купівлі-продажу спірної квартири, що не визнавалось останнім, поклав саме на ОСОБА_1 понесені ОСОБА_2 судові витрати в сумі 15 275,24 грн (13 000 витрат на правову допомогу в Деснянському районному суді м. Чернігова + 2 250,24 грн витрат на проведення почеркознавчої експертизи + 25 грн комісії банку).

Витрати на правничу допомогу у Чернігівському апеляційному суді суд першої інстанції поклав на Чернігівську міську раду, зазначивши, що ці дії позивача (подача апеляційної скарги на ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи) стали причиною необхідних судових витрат ОСОБА_2 , і стягнув з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 4 492,83 грн, визначивши їх наступним чином: ознайомлення з апеляційною скаргою, надання консультації (1 год.) 1 000 грн; вивчення судової практики та узгодження з клієнтом правової позиції в справі (1 год.) 1 000 грн; підготовка, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу (2 год. ) 2 000 грн; участь у судовому засіданні Чернігівського апеляційного суду (26 хв) 492,83 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 у суді першої інстанції правничу допомогу надавала адвокат Кручек О.О. на підставі ордеру серії ЧН №102259 від 20 березня 2020 року, договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 20 березня 2020 року (т. 1 а.с. 137) та додаткової угоди до даного договору № 1 від 28 жовтня 2020 року (т. 3 а.с. 124).

Згідно з квитанціями № 163 від 20 березня 2020 року та № 428 від 28 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 сплатив адвокату 13 000 грн (т. 3 а.с. 121, 122).

Відповідно до акта про надання правової (правничої) допомоги за договором № 27 від 20.03.2020 надана адвокатом Кручек О.О. правова допомога складається з: 1) надання консультації з вивченням позовної заяви та додатків (1,5 год.) 1 500 грн; вивчення судової практики та узгодження з клієнтом правової позиції в справі (1 год.) 1 000 грн; підготовка та складання відзиву на позовну заяву (2 год.) 2 000 грн; підготовка та складання заяв з процесуальних питань: клопотання про виклик та допит свідків (0,5 год.) - 300 грн, клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження (0,5 год.) 300 грн, клопотання про допит ОСОБА_2 в статусі свідка (0,5 год.) 300 грн; ознайомлення з матеріалами справи 1 000 грн; підготовка та складання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (1 год.) 600 грн.; участь у судових засіданнях 6 000 грн.

У суді апеляційної інстанції правничу допомогу адвокат Кручек О.О. надавала на підставі ордеру серії ЧН № 038695 від 22 січня 2021 року, договору про надання правової (правничої) допомоги від 12 січня 2021 року № 12.01.2021-ц/ап (т. 2 а.с. 265).

Як убачається з квитанції № 613 від 25 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 сплатив адвокату 6 000 грн (т. 3 а.с. 121, 122).

Згідно з актом про надання правової (правничої) допомоги за договором від 12 січня 2021 року № 12.01.2021-ц/ап надана адвокатом Кручек О.О. правова допомога складається з: ознайомлення з апеляційною скаргою, надання консультації (1 год.) 1 000 грн; вивчення судової практики та узгодження з клієнтом правової позиції в справі (1 год.) 1000 грн; підготовка, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу (2 год.) 2 000 грн; участь в судових засіданнях Чернігівського апеляційного суду 2 000 грн (т. 2 а.с. 264).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неправильності застосування норм процесуального права в частині стягнення витрат, понесених ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, апеляційний суд враховує наступне.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, у якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Вирішуючи питання правильності розподілу витрат, понесених ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, та визначення їх розміру, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як свідчать матеріали справи, адвокат Кручек О.О. представляла інтереси ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2020 року про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Зважаючи на характер виконаної адвокатом Кручек О.О. роботи в суді апеляційної інстанції, а також критерії реальності адвокатських витрат, суд першої інстанції обґрунтовано вважав доведеними здійснені відповідачем витрати саме у сумі 4 492,83 грн, розрахувавши їх наступним чином: ознайомлення з апеляційною скаргою, надання консультації (1 год.) 1 000 грн; вивчення судової практики та узгодження з клієнтом правової позиції в справі (1 год.) 1000 грн; підготовка, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу (2 год.) 2 000 грн; участь в судовому засіданні Чернігівського апеляційного суду (26 хв) 492,83 грн.

Не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення доводи апеляційної скарги про те, що актом про надання правової (правничої) допомоги за договором від 12 січня 2021 року № 12.01.2021-ц/ап підтверджується розмір наданої адвокатом Кручек О.О. правничої допомоги за участь в судових засіданнях Чернігівського апеляційного суду у сумі 2 000 грн з огляду на таке.

У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката Чернігівська міська рада просила зменшити витрати за участь адвоката Кручек О.О. в Чернігівському апеляційному суді, наполягаючи на тому, що їх розмір є завищеним (т. 3 а.с. 128-132).

З протоколу судового засідання Чернігівського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року вбачається, що представник ОСОБА_2 брала участь у розгляді справи за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на ухвалу про призначення почеркознавчої експертизи. Загальна тривалість судового засідання в Чернігівському апеляційному суді становила 26 хв (т. 2 а.с. 267-268). Отже, установивши дійсну тривалість розгляду справи в суді апеляційної інстанції, районний суд обґрунтовано виходив з того, що відшкодовані мають бути кошти саме за реально витрачений адвокатом час на участь в судовому засіданні Чернігівського апеляційного суду, що складає 492,83 грн.

Апеляційний суд виходить з того, що питання, яке було предметом апеляційного розгляду (призначення почеркознавчої експертизи), з правової точки зору складним не було, спір по суті не вирішувався, додаткові сторонами докази не надавались, а отже з огляду на доводи апеляційної скарги та позицію сторін, незначною була і тривалість судового засідання. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з визначеною судом сумою до стягнення і не містять посилань на неврахування судом першої інстанції складності справи, обсягу наданих в судовому засіданні послуг, значення справи для відповідача, тощо.

Отже, колегія суддів вважає визначений судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу, що стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 таким, що відповідає критерію реальності адвокатських витрат і розумності їхнього розміру, а також конкретним обставинам справи, і доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

На думку апеляційного суду, є правильним також висновок районного суду про стягнення саме з Чернігівської міської ради витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу у Чернігівському апеляційному суді оскільки такі витрати були зумовлені оскарженням позивачем ухвали суду першої інстанції про призначення судової почеркознавчої експертизи, тобто відповідними процесуальними діями органу місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання правильності розподілу між сторонами судових витрат, понесених ОСОБА_2 в ході розгляду даної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначивши їх розмір в сумі 15 275,24 грн, зробив обґрунтований висновок про необхідність стягнення цієї суми з відповідача ОСОБА_1 . Судом вірно враховано поведінку сторони відповідача ОСОБА_1 , зокрема його представника, що призвела до затягування судового розгляду, та встановлення в ході вирішення спору факту неукладення договору купівлі-продажу спірної квартири, що ОСОБА_1 заперечувалось.

Доводи ОСОБА_2 про необхідність стягнення витрат на правову допомогу виключно з Чернігівської міської ради відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Звертаючись з даним позовом, Чернігівська міська рада просила визнати недійним договір купівлі-продажу № 1367 від 09 серпня 2019 року і витребувати на користь позивача квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,9 кв. м, з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні вимог Чернігівської міської ради в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, суд першої інстанції виходив з висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ від 17 червня 2021 року № СЕ-19/125-21/2348-ПЧ, відповідно до якого ОСОБА_2 договір купівлі-продажу не підписував. Районний суд послався на те, спірний правочин є неукладеним і не може бути визнаний недійсним.

Задовольняючи вимогу Чернігівської міської ради про витребування на її користь спірної квартири з незаконного володіння ОСОБА_1 , суд першої інстанції указав, що указане помешкання вибуло з володіння позивача не з його волі шляхом фальсифікації документів, тому витребування спірної квартири у відповідача не призведе до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме справедливому балансу інтересів сторін та є пропорційним заходом захисту порушеного права позивача.

Колегія суддів ураховує, що Чернігівська міська рада, звертаючись з даним позовом, об`єктивно не могла знати, що спірний договір купівлі-продажу є неукладеним. Обов`язок зазначення позивачем відповідачами обох сторін правочину у разі, якщо він оспорюється, визначено процесуально. Отже ОСОБА_2 помилково вважає, що його залучено як відповідача через обрання Чернігівською міською радою невірного способу захисту, оскільки участь ОСОБА_2 у даній справі, як відповідача, зумовлена тим, що останнього визначено в договорі купівлі-продажу № 1367 від 09 серпня 2019 року як «продавця» нерухомості.

При цьому, рішення суду першої інстанції про відмову в частині вимог до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу не мотивовано неналежністю цього відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заявлених позивачем вимог. Саме ОСОБА_1 не визнавав факту неукладення спірного договору, вважаючи себе законним набувачем спірної квартири, і саме ці його доводи стали підставою звернення ОСОБА_2 , як сторони договору, з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою доведення тверджень щодо його неукладення, зумовивши тривалість судового розгляду та додаткові матеріальні витрати. Отже, висновок суду першої інстанції про стягнення судових витрат саме з ОСОБА_1 є правильним.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд погоджується з розподілом судових витрат, який проведено судом першої інстанції, та вважає, що додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права і підстави для його зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2021 року.

Головуюча: Судді: