Провадження № 2/638/610/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю., Куценко К.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

встановив:

05 листопада 2020 року адвокат Юрченко Дмитро Іванович звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить, з урахуванням уточнень, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , 2006 року народження, у розмірі 90 000 грн. за період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року включно, аліменти у розмірі 20 000 грн. щомісяця, починаючи з 01.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття; кошти за оплату додаткових витрат на дитину у розмірі 392 227,50 грн., а також стягнути витрати на оплату правової допомоги у розмірі 36 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.07.2002 року ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дитину ОСОБА_5 , 2006 року народження. Після розірвання шлюбу за рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.06.2012 року дитина залишилась проживати разом з матір`ю та на теперішній час перебуває повністю на її утриманні. Вказує, що у вересні 2018 року відповідач взяв на себе зобов`язання добровільно сплачувати аліменти на дитину у розмірі 10 000 грн. щомісячно. Однак з червня 2019 року до січня 2020 року останній сплачував суму аліментів несистематично. Зазначає, що відповідач з лютого 2020 року повністю відмовився від матеріального забезпечення та піклування про дитину, незважаючи на домовленість про його участь у матеріальному забезпечені дитини після розірвання шлюбу. Таким чином, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме з лютого 2020 року по жовтень 2020 року включно у розмірі 90 000 грн., тобто аліменти за дев`ять місяців в погодженому з відповідачем розмірі 10 000 грн. Окрім несплати аліментів, відповідач також не турбується про здоров`я дитини, не забезпечує її оздоровлення, не купує одяг та необхідне приладдя для навчання, не приймає участі у забезпеченні її відпочинку. Зазначає, що донька багато навчається, як у спеціалізованій школі, так й відвідує додаткові класи з точних наук та іноземних мов. Школа та додаткові заняття є платними. Крім того платним є харчування в освітньому закладі. Усі витрати щодо забезпечення дитини їжею, одягом, забезпечення розвитку дитини та її здоров`я несе її мати ОСОБА_1 самостійно. Вказує, що ОСОБА_3 є фінансово заможною людиною. Він є директором, єдиним учасником та бенефіціаром ТОВ «Харківгазобладнання», від якого отримує заробітну плату та дивіденди, і тільки за 2019 рік отримав дохід на суму 1 024 511,31 грн. Окрім іншого, серед цінного майна відповідач має квартиру, загальною площею 60 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГТ «ДІНАМОВЕЦЬ». Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 веде заможний спосіб життя, відвідує такі курорти як ОСОБА_6 , неодноразово протягом року їздив закордон. З огляду на викладене, вважає, що відповідач спроможний сплачувати щомісячно аліменти на його доньку у розмірі 20 000 грн. Стосовно вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, зазначає наступне. У ОСОБА_5 виявилися здібності до точних дисциплін, у зв`язку з чим остання проходила навчання у Центрі дитячої наукової творчості «Цифра», навчання в якому за перший квартал 2020 року склало 3500 грн. З 06.04.2020 року ОСОБА_7 почала навчатись у приватній організації «Заклад освіти І-ІІІ ступеня: початкова школа, гімназія, ліцей: «Науково-дослідницька школа «Базис» та за весь час ОСОБА_1 сплатила за навчання доньки грошові кошти у сумі 432 000 грн. Крім того, ОСОБА_7 постійно займається розвитком знань та навиків спілкування іноземними мовами. Протягом 2018/2019 та 2019/2020 років дитина навчалась в школі англійської мови British Study Centers Ukraine. Крім того, остання успішно здала Кембриджський екзамен зі знання англійської мови на рівень РЕТ, для підготовки до якого додатково відвідувала платні курси у British Study Centers Ukraine. Також, зазначає, що у листопаді 2018 року ОСОБА_7 перенесла гостру правосторонню верхньодольову пневмонію, за лікування якої позивач сплатила 1960 грн. Також, у лютому 2020 року ОСОБА_7 захворіла на ГРВІ, острий ринофарингіт, гострий трахеїт, у зв`язку з чим позивач понесла витрати на лікування у розмірі 5540 грн. Зазначає, що відповідач жодного разу не проявляв турботу щодо стану здоров`я доньки під час хвороби, не телефонував позивачу, не питав про необхідні для виздоровлення доньки дії та ліки, не оплачував послуги лікарів, обстеження та покупку ліків. Крім того, зазначає, що з метою забезпечення здоров`я дитини, позивачем витрачено кошти на стоматологічне лікування доньки, а також понесено витрати у зв`язку із обстеженням останньої у ММЦ «Офтальміка» та покупку контактних лінз на обидва ока. У зв`язку з вищенаведеним просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем надано до суду заяву про визнання причин пропуску строку на подання відзиву поважними та відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнає частково. Вказує, що жодного договору між ним та позивачем щодо сплати аліментів у розмірі 10 000 грн. щомісячно не укладалось, згоди на сплату такої суми він не надавав. Зазначає, що з червня 2021 року сплачує позивачу аліменти, сума сплачених коштів відповідає його заробітній платі. А отже вимогу позивача про стягнення з нього аліментів у розмірі 90 000 грн. за минулий час вважає безпідставною. В частині розміру стягнення аліментів на утримання дитини, згоден сплачувати ј від свого заробітку. Крім того, зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину є необґрунтованими з огляду на наступне. Вважає, що зазначені позивачем витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, оскільки сплачувати за надання послуг із занять іноземними мовами, за навчання в приватній школі, та за відвідування лікарів у приватній клініці це виключно бажання позивача, оскільки держава забезпечує умови для ефективного та доступного для всіх громадян медичного обслуговування, а також доступність і безоплатність освіти в державних та комунальних закладах. Також зазначає, що після розірвання шлюбу з позивачем, добровільно вживав заходів для забезпечення гідного рівня життя дитини, умов для гармонійного розвитку. Однак просить врахувати такі обставини, що не залежали від його волевиявлення та суттєво вплинули на його матеріальне становище, а саме запровадження карантинних заходів, що призвело до втрати контрактів та сказалося на господарській діяльності підприємства, директором якого він є. Також зазначив, що 12.01.2020 року він потрапив у ДТП, у зв`язку з чим був вимушений сплачувати за відновлювальний ремонт машини значні кошти.

Представником позивача надано до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що заперечує проти долучення відзиву до матеріалів справи, оскільки відповідачем було пропущено строк на його подання. Також зазначає, що заперечує проти доводів відповідача щодо його майнового стану, оскільки останній веде заможній спосіб життя, постійно подорожує, про що свідчить інформація щодо перетину кордону відповідачем, надана на запит суду. Крім того, оскільки відповідач має чистий нерозподілений прибуток, вважає за доцільне визначити аліменти на утримання доньки саме у твердій грошовій сумі. Також, стосовно твердження відповідача про не існування жодних домовленостей з позивачем про розмір аліментів у сумі 10 000 грн., зазначає, що укладання такого договору є не обов`язком, а правом батьків дитини. Крім того вказує, що існування вказаної домовленості підтверджується скриншотами переписки позивача та відповідача, а також це не заперечувалось відповідачем під час судових засідань. У зв`язку з наведеним позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 12.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 21.12.2020 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України ОСОБА_3 за період з січня 2018 року по жовтень 2020 року включно.

Ухвалою судді від 17.03.2021 року витребувано з Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Укрсиббанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ОТП Банк», АТ «ПрокредитБанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Укргазбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Сбербанк», АТ «ПУМБ», АТ «Правекс Банк», АТ «Альфа-Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «Кредобанк», АТ «Ідея Банк», АТ «Таскомбанк», АТ «Банк Восток», АТ «КБ Глобус», АКБ «Індустріалбанк», АТ «А-Банк», АТ «МІБ», АБ «Південний», АТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «МТБ Банк», АТ «Банк Альянс», АТ «Мегабанк», АТ «Банк Інвестицій та Заощаджень», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Піреус Банк МКБ» інформацію щодо відкриття/закриття рахунків та чи емітувались платіжні картки на ім`я ОСОБА_3 у відповідному банку, та у разі якщо такі рахунки або платіжні картки відкривались/емітувались надати роздруківку прибуткових та видаткових операцій з 01.01.2018 року. Крім того, зазначеною ухвалою судді також витребувано з Індустріальної державної податкової інспекції Східного управління Головного управління ДФС у Харківській області копії декларацій з податку на прибуток за 2018, 2019, 2020 роки ТОВ «Харківгазобладнання» або копії декларацій з єдиного податку за 2018, 2019, 2020 роки ТОВ «Харківгазобладнання». Також зазначеною ухвалою витребувано з АТ «Державний експортно-імпортний банк України» копію Генеральної кредитної угоди з усіма додатками та додатковими угодами та копію Іпотечного договору №20-72210003, серія та номер: 972, виданий 19.08.2020, видавник: Чуприна Г.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, з усіма додатками та додатковими угодами.

Ухвалою судді від 26.08.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позові та у заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач та його представник у судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј від заробітку (доходу) щомісячно, додаткових витрат на утримання дитини у розмірі половини витрат понесених позивачем на лікування пневмонії та ГРВІ дитини одноразово. В іншій частині просили в задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. (т.1 а.с.28)

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.06.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. (т.1 а.с.27)

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем. Ці обставини визнаються сторонами.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнені з ОСОБА_3 , суд враховує наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.12.2021 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу належить квартира загальною площею 60 кв.м., житловою площею 25.5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, суд зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.12.2021, нежитлові приміщення №5, 5а, 5б, 6, 7 в літері «Ц-3», загальною площею 3629,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 належать на праві власності ТОВ «ХАРКІВГАЗОБЛАДНАННЯ», а не відповідачу, як зазначено позивачем у заяві про збільшення позовних вимог.

Крім того, враховуючи інформацію, що міститься у виписках по рахунках ОСОБА_3 , наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів від 17.03.2021 року, зокрема відкритих в АТ «Укрексімбанк», по зазначеним рахункам відбувався активний рух значних обсягів коштів.

Відповідно до інформації, наданої на витребування доказів з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 у період з 2018 року по 2020 рік неодноразово перетинав державний кордон України до таких міст як Женева, Венеція, Стамбул, Прага, Варшава, Рим, Даламан. (т.1 а.с.188)

Разом із цим, суд критично оцінює та приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача.

Зокрема, позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини саме в розмірі 20 000 грн. щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Зокрема, згідно довідки про доходи ОСОБА_3 від 17.09.2021 року №122, за період з 01.01.2021 року по 31.08.2021 року загальна сума нарахованого доходу становить 175800,00 грн. Крім того, з вказаної довідки вбачається, що середній дохід останнього, з урахуванням утримань, за місяць становить 17 710,00 грн. (а.с.188 том 3).

Можливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі також спростовуються довідками про доходи останнього за 2018-2021 роки, які містяться в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.189-191 том 3).

На підставі вказаного, підстави стверджувати про наявність у відповідача доходу, який надавав би йому можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 20 000 грн. на місяць, відсутні.

Крім того, позивачем не надано доказів несення щомісячних необхідних витрат на утримання дитини в розмірі близько 40 000 грн., виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в матеріальному утриманні дітей та розміру аліментів, зазначеного в позовних вимогах. При цьому, суду не надано доказів підтвердження необхідності саме вказаної суми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дітей.

При цьому, суд враховує також те, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу виконувати свої обов`язки по утриманню дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум, встановлений для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року 2 395 гривень, з 1 липня 2021 року 2 510 гривень, з 1 грудня 2021 року 2 618 гривень.

Разом із цим, враховуючи отриману судом інформацію про майновий стан відповідача та належність йому на праві приватної власності об`єкту нерухомості, під час судового розгляду не встановлено обставин, які б викликали необхідність встановлення мінімального рекомендованого розміру аліментів на утримання дитини та які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж передбачено ст.182 СК України.

З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, а також часткове визнання відповідачем позову щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј його заробітку (доходу), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісячно.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим, відповідатиме інтересам дитини тане порушить прав сторін.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Частиною 2ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому вказаним Законом.

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час за дев`ять місяців у розмірі 90 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивачем в порушення ч.2 ст.191 СК України не надано належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

При цьому, під ухиленням від сплати аліментів у юридичній науці розуміють пряму відмову від надання утримання, а також різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою свого дійсного розміру заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язку по утриманню. Факт ухилення від надання утримання може мати місце в тому випадку, якщо особа має у своєму розпорядженні кошти, але не бажає їх надавати.

Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Тому позивач має надати суду докази того, що, вчиняючи тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язку по утриманню.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування, згідно частини 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76, частини першої статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказів про те, що позивач зверталась до відповідача з пропозиціями щодо укладення договору між батьками про утримання дитини або з письмовими вимогами про сплату коштів на утримання дитини, позивач до суду не надала.

За таких обставин підстави вважати, що з відповідача підлягають стягненню аліменти за минулий період, відсутні.

Частиною 1 ст.191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З позовом до суду позивач звернулася 05.11.2020, а тому саме із цієї дати слід стягувати аліменти.

Щодо позовних вимог про стягнення понесених позивачем додаткових витрат на дитину, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини нею сплачено кошти за навчання та додаткові курси з іноземних мов.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 навчалась у Центрі дитячої наукової творчості «Цифра» з 2017 по 2020 учбові роки. Фактичні витрати на навчання дитини у вказаному закладі підтверджені наданими доказами (копією квитанції №116 від 20.01.2020 року), сплачені позивачем та становлять: 20 січня 2020 року 3500 грн.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 з 06.04.2020 року почала навчатись у приватній організації «Заклад освіти І-ІІІ ступеня: початкова школа, гімназія, ліцей: «Науково-дослідницька школа «Базис», що підтверджується Договором про надання послуг загальної середньої освіти №2020/04/02-01 від 02.04.2020 року. Фактичні витрати на навчання дитини у вказаному закладі підтверджені наданими доказами (копіями платіжних доручень та квитанцій), сплачені позивачем та становлять:

-07.04.2020 року 33 000,00 грн. освітні послуги (вступний внесок), освітні послуги (навчання) квітень 2020 року;

-06.05.2020 року 18 000,00 грн. освітні послуги (навчання) травень 2020 року;

-25.08.2020 року 24 000,00 грн. освітні послуги (навчання) вересень 2020 року;

-01.10.2020 року 24 000,00 грн. освітні послуги (навчання) жовтень 2020 року;

-01.10.2020 року 24 000,00 грн. освітні послуги (навчання) листопад 2020 року;

-02.11.2021 року 24 000,00 грн. освітні послуги (навчання) грудень 2020 року;

-22.12.2020 року 22 320,00 грн. освітні послуги (дистанційне навчання) січень 2021 року;

-20.01.2021 року 24 000,00 грн. освітні послуги (навчання) лютий 2021 року;

-15.02.2021 року - 24 000,00 грн. освітні послуги (навчання) березень 2021 року;

-16.03.2021 року 21 960,00 грн. освітні послуги (навчання) квітень 2021 року;

-18.05.2021 року 18 840,00 грн. освітні послуги (навчання) травень 2021 року;

Відповідно до умов Договору №2021/08/04-03 про надання освітніх послуг від 04.08.2021 року, а саме п.3.5 та рахунків на оплату №1 та №2 від 04.08.2021 року, 3а 2021/2022, 2022/2023 навчальні роки, позивачем було сплачено на рахунок ТОВ «Заклад освіти І-ІІІ ступеня: початкова школа, гімназія, ліцей: «Науково-дослідницька школа «Базис» грошові кошти у сумі 432 000,00 грн. за надання освітніх послуг за 2021/2022 та 2022/2023 роки, що підтверджується копією платіжного доручення №451699979 від 05.08.2021 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 навчалась в школі англійської мови British Study Centres Ukraine на курсах: підготовки до екзамену РЕТ, квітень 2019 року, загальна сума 1200 грн.; курс Secondary B2 2019/2020 академічний рік, загальна сума 25 210 грн.; курс Secondary В1+ 2018/2019 академічний рік, загальна сума 25 820 грн. Вказана інформація підтверджується довідкою, наданою British Study Centres Ukraine від 25.09.2020 року. (т.1 а.с.102). Факт успішності навчання ОСОБА_5 в школі англійської мови British Study Centres Ukraine підтверджується відповідними сертифікатами, наявними в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_5 відвідувала додаткові зайняття з німецької мови у Німецькому освітньому центрі та згідно квитанцій про оплату №289595 від 26.11.2019 року та №2180758 від 06.02.2020 року позивачем було сплачено за вказані курси 4800,00 грн. (т.1 а.с.107)

Разом із цим, доводи позивача про те, що дитина відвідує заняття з англійської та німецької мови, математичні курси для розвитку здібностей у дитини в цих напрямках не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами, що відвідування вказаних занять зумовлені наявністю схильності дитини та спрямовано на розвиток особливих здібностей дитини і досягнень у вказаних сферах, а не є способом забезпечення дозвілля. А отже, зазначені обставини не відносяться до тих, які передбачають можливість стягнення витрат з батьків на утримання дитини

Крім того, суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у приватній школі при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки у приватній школі. Навчальний заклад «Науково-дослідницька школа «Базис» було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених у зв`язку з лікуванням дитини, суд зазначає наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у листопаді 2018 року ОСОБА_5 хворіла на гостру правосторонню верхньодольову пневмонію. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано копії консультаційних висновків педіатра від 14.11.2018 року, 20.11.2018 року, 25.12.2018 року, а також надана копія рентгенологічного дослідження ОСОБА_5 від 12.11.2018 року, згідно висновку якого у останньої діагностовано правосторонню верхньодолеву пневмонію.

Загальні витрати на лікування пневмонії у ОСОБА_5 склали 1960,00 грн., що підтверджується Актами про надані медичні послуги, наданими ТОВ «Гармонія Краси» від 12.11.2018 року, 17.11.2018 року, 18.11.2018 року, від 18.11.2018 року, від 21.11.2018 року, від 26.11.2018 року та від 22.01.2019 року. (т.1 а.с.117-123)

Крім того, згідно Консультаційного висновку педіатра від 11.02.2020 року ОСОБА_5 встановлений наступний діагноз ГРВІ, ринофарингіт, трахеїт. На підтвердження лікування та медичного нагляду позивачем також надані Консультаційний висновок педіатра від 13.02.2020 року, Консультаційний висновок отоларинголога від 13.02.2020 року, Консультаційний висновок педіатра від 17.02.2020 року, Консультаційний висновок педіатра від 20.02.2020 року. (т.1 а.с.124-131)

Згідно копій калькуляцій на надання медичних послуг та рахунків на сплату, наявних в матеріалах справи, загальна вартість лікування ГРВІ, ринофарингіту та трахеїту склала 5540,00 грн.

Відповідно до Акта виконаних робіт №7126 від 14.08.2020 року, ОСОБА_1 сплатила 15 155,00 грн. за обстеження та лікування ОСОБА_5 у стоматологічній клініці ФОП ОСОБА_8 (т.1 а.с.144)

Крім того, згідно довідки №175 від 10.08.2020 року наданої Медичним центром «Офтальміка», ОСОБА_5 у період з 10.06.2017 року по 23.03.2020 року проведено комплексну дитячу діагностику, підбір контактних лінз на обидва ока, рефракційну терапію, систематичні планові огляди на загальну суму 2300,00 грн. (т.1 а.с.145)

Відповідно до Довідки №178 від 10.08.2020 року ОСОБА_5 рекомендовані жорсткі контактні лінзи Paragon CRT 100 вартістю 9000,00 грн. (т.1 а.с.147), які були придбані згідно до квитанції про оплату від 16.07.2020 року.

Дослідивши надані докази, а також враховуючи ту обставину, що відповідач під час судового засідання частково визнав позовну вимогу про стягнення з нього додаткових витрат на дитину в частині половини вартості лікування правосторонньої верхньодолевої пневмонії та витрат пов`язаних з лікуванням ГРВІ, ринофарингіту та трахеїту, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, пов`язаних із лікуванням дитини у сумі 3750,00 грн. (5540/2 + 1960/2).

Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на стоматологічне лікування у сумі 15 155,00 грн., а також витрат пов`язаних із проведенням діагностики в МЦ «Офтальміка» на суму 2300,00 грн., та витрат пов`язаних із придбанням контактних лінз Paragon CRT 100 вартістю 9000,00 грн., у зв`язку з тим, що позивачем не доведено необхідності проведення досліджень та лікувань саме у зазначених медичних закладах, не вказано перешкод звернення до комунальних закладів охорони здоров`я, а також не доведена медична необхідність купівлі контактних лінз вартістю саме 9000,00 грн. та відсутність можливості придбати контактні лінзи меншої вартості.

На думку суду, позивачем та її представником не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих понесені позивачем додаткових витрат на доньку ОСОБА_5 , що викликані саме особливими обставинами, в сумі 392 227,00 грн.

Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позову в цій частині, а саме у одноразовому стягненні з відповідача 50% понесених позивачем додаткових витрат , пов`язаних із лікуванням дитини у сумі 3750,00 грн.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч.1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову частково знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на відшкодування оплати правової допомоги у розмірі 36 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду подано Договір №б/н/21 про надання правової допомоги від 05.10.2020 року, Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 року, рахунок-фактуру від 30.10.2020 року, квитанцію про сплату наданих послуг на суму 36 000,00 грн..

Оцінивши витрати позивача з урахуванням результату розгляду справи, а також наданих доказів на підтвердження надання правничої допомоги адвоката, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 2017,50 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 05.11.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят)гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 337 (триста тридцять сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2017 (дві тисячі сімнадцять) гривень 50 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 30.12.2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк