_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/287/2012
Провадження № 6/947/334/21
УХВАЛА

21.09.2021року

Київський районний суд м. Одесиу складі

головуючого судді Салтан Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» () про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, подану у цивільній справі №1512/287/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Одеського Регіонального управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2021 року до Київського районного суду м. Одеси звернулось ТОВ « Брайт Інвестмент» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по виконанню рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2012 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованості за кредитним договором №ОД27/11/2007/980-К/38 від 19.11.2007 року у розмірі 98058,02 грн., та судових витрат у розмір 980,58 грн., та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що згідно відступлення прав вимоги по вищевказаному кредитному договору стягувачем по рішенню суду стало саме ТОВ «Брайт Інвестмент» , яке під час отримання матеріалів кредитної справи з`ясувало наявність оригіналу виконавчого листа , який не був своєчасно пред`явлений до виконання, а тому пропуск строку на його пред`явлення було здійснено не новим стягувачем, що на думку заявника є поважною причиною для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи обов`язковість рішення як складову права на « справедливий суд».

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі №1512/287/2012 від 23.02.2012 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк « Надра» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №ОД27/11/2007/980-К/38 від 19.11.2007 року у розмірі 980058,02 грн., та судові витрати у розмір 980,58 грн.

15.11.2012 року Київським районним судом були видані виконавчі листи на виконання рішення суду , яке набрало законної сили 06.03.2012 року, в частині стягнення заборгованості та судових витрат.

На даних виконавчих листах наявна відмітка Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Згідно з договором №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за кредитним договором №ОД27/11/2007/980-К/138 від 19.11.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп».

У відповідності до договору № GL48N718070_blank01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги по вищевказаному кредитному договору ТОВ « Брайт Інвестмент».

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

За змістом положень ч.2 ст. 368 ЦПК ( в редакції що діяла на момент набрання законної сили рішення у справі 2-5096/11 ) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

За змістом ст. 442 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Зазначений висновок зроблений Великою палатою Верховного Суду викладено у постанові від 16.12.2021 року по справі №911/3411/14.

Порядок виконання рішення суду визначається окрім ЦПК також Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016) зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 12 названого Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частиною четвертою цієї статті строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга та третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

В даному випадку суд приходить до висновку що наявність відповідного договору про відступлення прав вимоги, враховуючи презумпцію правомірності правочину, викладену у ст. 204 Цивільного кодексу України, є безумовною підставою для здійснення заміни сторони виконавчого провадження не зважаючи на відсутність відомостей стадії даного провадження: не відкрито, триваюче або закінчене, а тому задовольняє зазначені вимоги.

Однак, одночасно із цим, суд вважає необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами наявність правових підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, так як відсутні будь-які відомості про те, чи звертались раніше дані виконавчі листи до виконання, з яких підстав вони були повернені ( враховуючи наявність відміток на них органів виконавчої служби ). Чи не було порушено строку на їх пред`явлення на час набрання чинності 05.10.2016 нової редакції Закону України « Про виконавче провадження», тобто продовження строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання згідно з законом.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому саме стягувач як учасник процесу ( враховуючи що виконання рішення суду є частиною процесу ) повинен довести суду наявність поважності підстав для поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Право на «справедливий суд» визначає не лише презумпцію « обов`язковості рішення» а і рівність всіх учасників судового процесу , як складову права на «справедливий суд», в тому числі і на те що судом будуть з`ясовані всі обставини та визначені законом підстави для продовження або поновлення порушених процесуальних строків.

Керуючисьст. ст.353,354, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» ( ) про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, подану у цивільній справі №1512/287/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Одеського Регіонального управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача - Публічне Акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони на його правонаступника Товариство з Обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: 49019 м.Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, буд 54 оф. 402 р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «Правекс банк» ЄДРПОУ банку 14360920 код банку 380838) у виконавчих листах №1512/287/2012 виданому Київським районним судом м.Одеси 15.11.2012 року з виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №ОД27/11/2007/980-К/38 від 19.11.2007 року у розмірі 98058,02 грн. та судових витрат .

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Салтан Л. В.