Справа № 460/1242/18
Провадження № 2/455/374/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу №460/1242/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.03.2018 року звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№177051 від 08.10.2016 року, відповідач, 08.10.2016 року о 18 годині 15 хвилин, на автодорозі «Львів Краковець» 38 км + 650 м, керуючи автомобілем марки «FORD TRANSIT», номерний знак НОМЕР_1 , будучи неуважним до дорожньої обстановки на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі автомобілю марки «ЗАЗ110307», номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням, який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби зіткнулися, та зазнали технічних пошкоджень.

Яворівським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля, який було проведено ним становить 12000 гривень. Крім того, ним було понесено витрати по закупівлі автомобільних запчастин для ремонту пошкодженого автомобіля на загальну суму 7090 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача в його користь завдану майнову шкоду в розмірі 19090 гривень та судові витрати.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 10.05.2018 року дану справу передано на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Автоматизованою системою документообігу суду у порядку електронного розподілу 01.06.2018 року дана справа передана для розгляду судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 06.06.2018 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 03.10.2018 року.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 29.05.2019 року.

Ухвалами суду від 29.05.2019 року та 15.05.2020 року судові засідання відкладено.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №316/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П..

Ухвалою судді від 08.09.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 11.11.2020 року.

Ухвалою суду від 11.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 16 годину 30 хвилин 20.04.2021 року.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 17.09.2021 року.

Ухвалою суду від 17.09.2021 року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 28.12.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 28.12.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тимощука О.І. надійшло клопотання, в якому він просив провести розгляд справи без участі сторони позивачів, а в разі повторної неявки ОСОБА_2 не заперечили щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 гривень в дохід держави та 275,60 гривень судового збору (а.с.4).

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 08.10.2016 року о 18 годині 15 хвилин на 38 км + 650 м автодороги «Львів-Краковець», керуючи автомобілем марки «Ford Transit», державний номер НОМЕР_1 , будучи неуважним до дорожньої обстановки, на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі автомобілю марки «ЗАЗ110307», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «ЗАЗ110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Згідно з п. 4, 11, 13, 14 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

З довідки ПП «Тістечок І.І.» від 07.11.2016 року відомо, що ОСОБА_1 07.11.2016 року придбав автозапчастини для свого автомобіля марки ЗАЗ «Славута 1103», державний номерний знак НОМЕР_2 , в магазині автозапчастин в м. Яворові, вул. Левада, №1, Львівської області на загальну суму 7090 гривень, а саме: капот до автомобіля ЗАЗ «Славута» (2000 гривень), ліву фару (500 гривень), бампер (1550 гривень), перед «Екран» (900 гривень), решітку (400 гривень), радіатор (550 гривень), 1 літру фарби (500 гривень), закріплювач (100 гривень), 7 літрів антифризу (590 гривень) (а.с.6).

Довідкою приватного підприємця ОСОБА_4 підтверджується, що останній, з 08.11.2016 року до 19.11.2016 року проводив ремонтні роботи автомобіля марки ЗАЗ «Славута 1103», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , а саме: була здійснена заміна капота, лівої фари, бампера, переднього екрана, решітки, радіатора. Крім цього, автомобіль фарбувався в майстерні по обслуговуванню автомобілів за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна сума виконаних робіт по ремонту вказаного автомобіля становить 12000 гривень (а.с.7).

Відносно відповідача було складено протокол про адміністратвине правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України за порушення п. 2.3 б, 12.1, 12.2 ПДР України та винесено постанову суду від 30.12.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 гривень.

Як було встановлено в судовому засіданні вартість відновлювального ремонту автомобіля, який було проведено позивачем становить 12000,00 гривень. Крім того, ним було понесено витрати по закупівлі автомобільних запчастин для ремонту пошкодженого автомобіля на загальну суму 7090 гривень (а.с.6-7).

Виходячи з того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.10.2016 року за участю ОСОБА_2 , який визнаний винним у його скоєнні, було пошкоджено транспортний засіб марки «ЗАЗ110307», державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , розмір матеріального збитку становить 19090,00 гривень., який не відшкодовано винною особою в добровільному порядку, тому зазначена матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 137,141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, ч.2 ст.1187, ст.1194 ЦК України, 1-13, 76- 83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_4 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 19090 (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок, та судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.