СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/264/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позову. Заяву мотивовано тим, що планується подання позовної заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. та ТОВ "Ескроу капітал" про визнання незаконною та скасування державної реєстрації прав власності ТОВ "Ескроу капітал" на квартиру АДРЕСА_1 та про визнання права власності на цю квартиру за ОСОБА_1 і витребування такої квартири у ТОВ "Ескроу капітал". В рахунок забезпечення такого позову заявник просить суд накласти арешт на таку квартиру, заборонити ТОВ "Ескроу капітал" відчужувати вказану квартиру, заборонити проведення торгів з продажу квартири, заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно квартири, тощо, вказуючи, що в іншому випадку виконання потенційного рішення суду буде ускладнено.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову до подання позову, дослідивши долучені документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкодження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як визначив Пленум ВСУ в Постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За змістом ст.151 ЦПК України, забезпечення поову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиься справа, заходів щодо охорони матеріальноправових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обгрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , зокрема п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши надані суду докази в підтвердження заявленї заяви про забезпечення похову, суд не дійшов позитивного висновку для її задоволення, оскільки згідно наданих матеріалів суду не надано достатніх мотивів та доказів намагання відповідача реально відчужити спірну квартиру. Мотиви заяви про забезпечення позову базуються на припущеннях позивача, тоді як належні та допустимі докази реальних намірів продажу надано суду не було.

Крім того, суд враховує той факт, що до вказаної заяви в підтвердження такої було надано частину документів не читабельного вигляду, а відтак ознайомитися з умовами таких правочинів не виявилось за можливе, оцінити потенційні позовні вимоги, обраний спосіб захисту, тощо також виявилось ускладненим.

Отже, подана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153,154, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , що подана представником ОСОБА_2 про забезпечення позову, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коваль О.А.