Справа № 452/1235/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" грудня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Галина В.П.

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Новак О.А. ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову посилалась на те, що працювала вона у СКП «Об`єднане» 1 рік 3 місяці на посаді двірника. Її робочим місцем була дільниця №27 вулиця Шевченка м. Самбір Львівської області. Наприкінці лютого 2021 року роботодавець запропонував перевести її на інше робоче місце з дільниці №27 вулиця Шевченка м. Самбір на дільницю №22, вулицях Січових Стрільців та Різницька м. Самбір у зоні закладів охорони здоров`я та дитячих закладів. Від переведення вона відмовилась на тій підставі, що є інвалідом 3 групи загального захворювання, знаходиться в групі ризику зараження СОVID-19, та вважає, що переведення на дільницю №22 де є значно більше скупчення людей за наявності закладів охорони здоров`я та дитячих закладів може негативно позначитися на стані її здоров`я. Тому в подальшому, щоденно продовжувала працювати на дільниці №27 по вулиці Шевченка м. Самбір , що можуть підтвердити свідки, які постійно бачили її на робочому місці.

На думку позивачки наказ про звільнення з роботи №52-ос від 23.03.2021р. виданий з незаконних підстав, звільнення вважає незаконним.

Із врахуванням наведеного, просила суд поновити її на роботі у Самбірське комунальне підприємство «ОБ`ЄДНАНЕ» на посаді двірника та стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

26.04.2021 року представник відповідача Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач по справі - Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане» позову ОСОБА_1 не визнає з таких підстав.

Позивачка у своїй позовній заяві безпідставно зазначає про неправомірне і незаконне її переведення на інше робоче місце без її згоди. При цьому безпідставно посилається на статтю 31 КЗпП України, в якій йдеться про заборону вимагати виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, а також про те, що вона, - будучи інвалідом ІІІ групи загального захворювання - є у групі ризику зараження вірусом СОVID-19, а дільниця №22 включає в себе прибирання біля дитячих шкільних закладів та закладів охорони здоров`я - і саме через те, позивачка вважає, що це може негативно позначитися на її здоров`ї; а також про те, що наказ № 52-ос від 23.03.2021 про її звільнення виданий без законних на те підстав, а згідно ст. 235 КЗпП України - «у разі звільнення без законних підстав або незаконно переведений на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі».

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 нічого не зазначає і не мотивує про законні чи незаконні підстави її звільнення згідно наказу № 52-ос від 23.03.2021 р., вказуючи у додатку до своєї позовної заяви на неіснуючий наказ № 175-К-1 від 26.12.2019 р,- як про наказ про її звільнення.

У зв`язку з виробничою необхідністю дільниця № 22 ручного прибирання у м.Самборі, яка належить до зони з більшою інтенсивністю пішохідного руху, і яка у період посиленого снігопаду у лютому 2021 року залишилася без двірника (закріплена 04.01.2021 р. ОСОБА_4 звільнилася за власним бажанням наприкінці січня 2021 р.), - наказом по СКП «Об`єднане» № 72-од від 22.02.2021 року «Про закріплення дільниці №22 для ручного прибирання» площею 3899 кв.м, була закріплена за ОСОБА_1 , яка була закріпленою за дільницею № 27, площею 3980 кв.м (що на 81 кв.м є меншою площею). Однак, вона відмовилася не лише виконувати законні вказівки керівника підприємства, вона також відмовилася від письмового ознайомлення із цим наказом та від надання пояснень своєї відмови.

23.02.2021 р. наказом № 77-од за невиконання наказу керівника підприємства позивачці було оголошено догану.

Із 23 лютого по 23 березня 2021 року ОСОБА_1 не виконувала своїх трудових обов`язків, встановлених для неї у законному порядку.

Крім цього, посилання позивачки на 3-ю групу інвалідності згідно довідки МСЕК, в якій зазначено у висновку про умови та характер праці: «Двірник без додаткових навантажень» - також є безпідставним, оскільки площа дільниці № 22 (3899 кв.м) є меншою на 81 кв.м від дільниці № 27 (3980 кв.м), яку вона обслуговувала.

На підставі викладеного, Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане» просить у позові ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

13.05.2021 року ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, в якому позивачка зазначила про незаконність заявлених відповідачем заперечень у відзиві на позовну заяву. Як вбачається із додатків до відзиву, її робочим місцем була дільниця №27 - 3980м кв. (вул. Шевченка, від пожежної частини до земельного кадастру). Відповідно до наказу «Про закріплення дільниць для ручного підмітання для двірників» №4-од від 04.01.2021 р. чинність даного наказу в частині закріплення за нею дільниці №27, не скасовано.

Наступним наказом «Про закріплення дільниці №22 для ручного прибирання» №72-од від 22.02.2021 року, за позивачкою закріплено ще одну дільницю №22 - 3899м.кв. ( вул. Самбірчика від пл. Ринок до перехрестя вулиць Січових Стрільців; вул. Різницька; вул. Січ Стрільців від перехрестя із вул. Котляревського до вул.Коперніка, пл.Конюшкевича ). Як зазначено у наказах «Про дисциплінарне стягнення» №77-од від 23.02.2021 року, № 87-од від 22.03.2021 року, «інше робоче місце» - дільниця №22, яка належить до зони з більшою інтенсивністю пішохідного руху, тому побутового сміття для прибирання набагато більше.

На думку позивачки, вона не могла одночасно виконувати вимоги двох наказів, тому продовжувала виконувати вимоги чинного наказу «Про закріплення дільниць для ручного підмітання для двірників» №4-од від 04.01.2021 року, відповідно не могла виконати наказ «Про закріплення дільниці №22 для ручного прибирання» № 72-од від 22.02.2021 року. Дисциплінарні стягнення у вигляді догани накладені наказами № 77-од від 23.02.2021 року, № 87-од від 22.03.2021 року та звільнення з роботи стосуються одного і того ж порушення трудової дисципліни.

В обов`язки роботодавця входить визначення факторів виробничого середовища і трудового процесу на конкретних робочих місцях та можливість переведення працівника за станом його здоров`я, що не було зроблено роботодавцем.

Із врахуванням наведеного, просила суд задовольнити поданий нею позов у повному обсязі.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2021 року заяву позивачки задоволено та позов ОСОБА_1 в частині позовної вимоги до Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

Під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 позов підтримала та просила поновити її на роботі. Додатково пояснила, що наказ про її звільнення з роботи вважає незаконним, оскільки не розуміє як вона повинна була йти на роботу на дві дільниці, тобто і на № 27, і на № 22. Їй було сказано, що за нею закріплено дві дільниці. Вона мала намір написати пояснення, в якому пояснити чому вона не хоче переходити на дільницю № 22, однак їй в цьому було відмовлено та запропоновано написати заяву на розрахунок.

Представник позивача адвокат Мукан Б.С. у судовому засіданні позов підтримала. Додатково пояснила, що 04.01.2021 року був виданий наказ № 4-од, яким зокрема закріпили за ОСОБА_1 дільницю для ручного підмітання згідно додатку до наказу. У додатку вказано, що за двірником ОСОБА_1 закріпити дільницю № 27 площею 3 980 кв.м. Із 22 лютого, не скасовуючи попередній наказ, за позивачкою закріпили ще одну дільницю № 22, що становить 3 899 кв.м. Прогулу як такого не було, оскільки фактично на роботу позивачка виходила. Дві дільниці фізично вона не могла прибирати, дільниці віддалені. Позивачка залишилась прибирати на першій дільниці, яка була за нею закріплена. У зв`язку із станом здоров`я та беручи до уваги пандемію СОVID-19, вона боялась переміщатись на іншу дільницю, через небезпеку для здоров`я. Її посада згідно Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерством охорони № 246 від 21.05.2007 року, відноситься до категорії робіт зі шкідливими і небезпечними факторами виробничого середовища. Відповідно при такому переміщенні, роботодавець мав визначити фактор шкідливих умов праці, тим більше, що їм було відомо про третю групу інвалідності позивачки, чи їй підходить ця праця за станом здоров`я. Позивачка мала поважну причину не виконувати другий наказ, оскільки могла завдати шкоду своєму здоров`ю. Також слід зазначити про відсутність систематичності в діях позивачки. Мало бути як мінімум два порушення, щоб застосувати до неї звільнення. У діях позивачки є лише одне порушення - невиконання наказу. Звільнення ОСОБА_1 вважає незаконним.

Представник відповідача Новак О.А. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що накази, які видає керівник підприємства, є обов`язковими до виконання усіма працівниками. Від керівника вимагають роботу, він несе відповідальність перед міською радою, розпоряджається хто де має працювати. Була ділянка, яка залишилась без двірника. На цій ділянці діти ходили в школу, садочки. Відповідно керівник організував там роботу, призначивши двірником ОСОБА_1 . Дільниця № 22 є меншою від дільниці № 27. Щодо медичних оглядів, то їх проходять працівники, де є шкідливі умови праці.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про поновлення її на роботі у Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане» на посаді двірника, задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно статуту Самбірського комунального підприємства «Об`єднане», затвердженого рішенням виконкому Самбірської міської ради від 08.04.2021 року № 74 відомо, що дане підприємство створене Самбірською міською радою Львівської області; є юридичною особою; має право найму робочої сили; трудову діяльність здійснює на основі договорів, контрактів, а також за угодами цивільно-правового характеру. Метою діяльності підприємства є зокрема здійснення функції виконання робіт з благоустрою, озеленення територій міст та їх належним доглядом (а.с. 74-88).

Із наказу Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» від 11.12.2019 року № 152-ос відомо, що ОСОБА_1 принята на посаду двірника в Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане» з 12 грудня 2019 року з випробувальним терміном один місяць, з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с. 21).

Як вбачається із додатку до наказу № 4-од від 04.01.2021 року, за двірником підприємства ОСОБА_1 закріплено дільницю для ручного підмітання № 27 - 3980 м2 ( вул. Шевченка , від пожежної частини до земельного кадастру), з чим вона під підпис ознайомлена (а.с. 22-28).

Із додатку до наказу № 6-од від 04.01.2021 року відомо, що ОСОБА_1 під підпис ознайомлена із наказом «Про встановлення графіку робочого дня для працівників ручного прибирання» Самбірського СКП «Об`єднане» (а.с. 38-40).

Згідно наказу № 72-од від 22.02.2021 року, за двірником ОСОБА_1 із 23.02.2021 року закріплено дільницю № 22 - 3899 м2 ( вул. Самбірчика від площі Ринок до перехрестя вулиць Січових Стрільців; вул. Різницька; вул. Січових Стрільців від перехрестя із вул. Котляревського до вул. Коперніка; пл. Конюшкевича ) (а.с. 29).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Із наказу № 77-од від 23.02.2021 відомо про оголошення догани двірнику ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме: за невиконання покладених на працівника посадових обов`язків (відмова від переміщення на інше робоче місце у м.Самборі з дільниці № 27 на дільницю № 22) (а.с. 30).

22.03.2021 року Самбірським комунальним підприємством «Об`єнане» винесено наказ за № 87-од, згідно якого двірнику ОСОБА_1 оголошено другу догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за невиконання покладених на працівника посадових обов`язків (відмова від переміщення на інше робоче місце у м. Самборі з дільниці № 27 на дільницю № 22). Як відомо із тексту наказу, двірник ОСОБА_1 , яка наказом була переміщена з дільниці № 27 на дільницю № 22 м.Самбора, відмовилась від виконання даного наказу, а також від письмового ознайомлення з ним та від надання письмового пояснення свого відмовлення, про що було складено акт. До неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. При цьому ОСОБА_1 надалі з 23.02.2021 року не прибирає дільницю № 22, про що складені акти та відмовляється від надання письмового пояснення причин відмови, що зафіксовано в акті. Вказане є порушенням працівником своїх обов`язків, передбачених ст. 139 КЗпП України і належить до порушень трудової дисципліни, внаслідок чого дільниця № 22 у м. Самборі залишається неприбраною, тим більше у зоні закладів охорони здоров`я та дитячих закладів (а.с. 31-32).

23.03.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади двірника за систематичне невиконання без поважних причин своїх трудових обов`язків, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом Самбірського комунального підприємства «Об`єнане» за № 87-од від 23.03.2021 року (а.с. 33).

Як відомо із робочої інструкції двірника, яка затверджена в.о. директора СКП «Об`єднане» Квасом Є.В. від 02 січня 2020 року, зокрема, посада «двірник» відноситься до категорії «робітники»; двірник працює за графіком роботи, затвердженим директором; проводить щоденне прибирання закріпленої за ним наказом директора підприємства дільниці (території) згідно схеми, затвердженої виконавчим комітетом Самбірської міської ради; дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, які затверджені на підприємстві. Із наведеною робочою інструкцією під підпис була ознайомлена позивач ОСОБА_1 (а.с. 35-37).

Згідно актів № 1, 2, 3, складених Самбірським СКП «Об`єднане» відомо про відмову позивачки ознайомитись із наказом від 23.02.2021 року № 77-од, від 22.03.2021 року № 87-од «Про дисциплінарне стягнення» та надати письмове пояснення; а також про відмову від письмового ознайомлення та від отримання копії наказу № 52-ос від 23.03.2021 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » (а.с. 41-43).

Із актів № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 відомо про відмову позивачки письмово ознайомитись з наказом від 22.02.2021 року №71-од «Про закріплення дільниці № 22 для ручного прибирання» та надати письмове пояснення; про відмову надати письмові пояснення щодо відмови прибирати дільницю для ручного прибирання № 22; про факт невиконання позивачкою своїх трудових обов`язків на закріпленій за нею дільниці № 22 (а.с. 44-69).

Згідно довідки виданої Самбірським СКП «Об`єднане» від 26.04.2021 року відомо, що 23.03.2021 року ОСОБА_1 перераховано на картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» кошти в сумі 21 941 грн. 07 коп., в тому числі заробітна плата за січень, лютий, березень 2021 року та розрахункові (а.с. 70).

Із повідомлення Самбірського СКП «Об`єднане» від 23.03.2021 року, адресованого позивачці відомо про те, що її повідомлено відповідачем про необхідність одержання трудової книжки, також запропоновано надати письмову згоду на направлення трудової книжки поштою (а.с. 71). Вказане повідомлення отримане ОСОБА_1 , що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 73).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 23 постанови "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 року, судам слід мати на увазі, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.12.2020 року справа № 643/9770/17, у статті 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу встановлені статтями 40, 41 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення позивача з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього, з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України, були застосовані дисциплінарні стягнення.

Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Таким чином, для звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець прагне звільнити за п. 3 ст. 40 КЗпП) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому маються на увазі не заходи громадського впливу на кшталт проведення з ним так би мовити «виховної» бесіди, а саме стягнення, передбачені законодавством, які не погашені строком давності (з часу їх накладення пройшло менше року), зокрема, догана, оголошена наказом роботодавця.

Позивач, оспорюючи своє звільнення, посилалась на те, що працювала вона у СКП «Об`єднане» на посаді двірника. Її робочим місцем була дільниця №27 вулиця Шевченка м. Самбір Львівської області. Наприкінці лютого 2021 року роботодавець запропонував перевести її на інше робоче місце з дільниці №27 вулиця Шевченка м.Самбір на дільницю №22, вулицях Січових Стрільців та Різницька м. Самбір у зоні закладів охорони здоров`я та дитячих закладів. Від переведення вона відмовилась на тій підставі, що є інвалідом 3 групи загального захворювання, знаходиться в групі ризику зараження СОVID-19, тому вважає, що переведення на дільницю №22 де є значно більше скупчення людей за наявності закладів охорони здоров`я та дитячих закладів може негативно позначитися на стані її здоров`я. Тому в подальшому, щоденно продовжувала працювати на дільниці №27 по вулиці Шевченка м. Самбір . Однак твердження позивачки не знайшли свого підтвердження в суді та не доводяться документами долученими до справи. ОСОБА_1 долучила до справи медичну довідку від 09.12.2020 року, з якої відомо, що вона є інвалідом третьої групи загального захворювання; щодо висновку про умови праці, зазначено - двірник без додаткових навантажень (а.с. 5). Однак при переведенні її роботодавцем із одної дільці на іншу не передбачались додаткові навантаження, вона залишалась двірником, також зменшувалась площа прибирання. Крім цього нею долучено заяву від 19.03.2021 року, адресовану керівництву СКП «Об`єднане», в якій вона вказує, що працює двірником на дільниці №26 та не згідна на перевід на 22 дільницю. Дана заява датована 19.03.2021 року. Долучені до справи відповідачем акти фіксують її відмову від надання пояснень щодо відмови прибирати дільницю для ручного прибирання № 22, зокрема акт № 1 від 22.02.2021 року (а.с. 44). Посилання її на те, що за нею крім нової, залишалась закріпленою попередня дільниця, не підтверджуються долученими до справи наказами, які були видані відповідачем.

Беручи до уваги наведені докази в сукупності слід зазначити, що відповідачем беззаперечно доведено підставність звільнення позивачки з посади двірника СКП «Об`єднане» на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Факти систематичного невиконання ОСОБА_1 без поважних причин своїх трудових обов`язків, доводяться долученими до справи документами, які надані стороною відповідача.

Враховуючи наведені обставини у сукупності суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні позову за недоведеністю заявленої нею вимоги, оскільки зібраними по справі доказами та враховуючи пояснення учасників процесу, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане», адреса для листування м. Самбір, вул. Шухевича, 1, Львівської області, поштовий індекс 81400, ідентифікаційний код юридичної особи 37592012.

Повне судове рішення буде складено 20.12.2021 року.

Суддя