ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7503/21 Справа № 183/1302/21 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини.

Вказувала, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на І курсі факультету психології та спеціальної освіти Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, денної форми навчання на контрактній основі. Вартість навчання складає 6 200 грн. за кожні півроку. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що відповідач є працездатним чоловіком, офіційно працевлаштованим, отримує постійний дохід, має житловий будинок та автомобіль, інших утриманців не має, останній має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, у зв`язку з чим просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн. щомісяця на період навчання дитини.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано, а судом не витребувано, інформації щодо місця роботи та розміру щомісячних доходів позивача, яка, окрім іншого, не повідомила суд про отримання податкової знижки з сум, сплачених нею за навчання дочки в університеті. Не врахував, що позивач є більш забезпеченою, її заробітна плата складає 18 000 - 20 000 грн., в той час як матеріальний стан відповідача позбавляє можливості надання ним матеріальної допомоги дочці у розміру 2 000 грн., а лише в розмірі 500 грн., оскільки він не працює, доходу не має, зважаючи на свій вік та спеціальність, не має можливості працевлаштуватися, отримує матеріальну допомогу від держави у вигляді субсидії.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що дочка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, при цьому, відповідач має можливість таку допомогу надавати, підстави для звільнення відповідача від стягнення аліментів відсутні. Вважає недоведеними посилання відповідача на перебування на його утриманні хворої матері, оскільки остання є пенсіонером за віком, отримує допомогу від держави, відповідач мешкає окремо від неї, в іншій області України, в той час як мати відповідача має окрім сина - рідну дочку та племінницю, яка проживає разом із нею в одній квартирі. Крім того, вважає, що посилання на матеріальне забезпечення позивача є безпідставним, не має відношення для розгляду даної справи, та не звільняє від сплати аліментів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів.

Зважаючи на те, що предметом дійсного позову є стягнення аліментів, розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити в частині, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю.

Згідно довідки Дніпровського національного університету імені Олесі Гончара Міністерства освіти і науки України №375-88-070 від 25 лютого 2021 року, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання гр. ДК-20-1 факультету психології та спеціальної освіти. Навчається за рахунок коштів фізичної особи. Термін навчання - з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з законодавчо закріпленого обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відсутності доказів поганого стану здоров`я відповідача та доказів працевлаштування та отримання самостійних доходів дочкою ОСОБА_3 .

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду у повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 дійсного Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, як батько, має можливість їй надавати.

Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 СК України, зокрема те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, знаходиться у молодому віці, утриманців не має, у той же час відповідач наразі не працює, відомості про будь-які доходи відсутні, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 03 березня 2021 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

В той же час, колегія суддів хоче наголосити, що при визначенні розміру стягуваних аліментів суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів, або його відсутності, у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, в той же час оскільки позивачем не надано доказів наявності у відповідача майна та доходів, достатніх для сплати аліментів у розмірі 2 000 грн., колегія суддів доходить висновку, що аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно будуть відповідати як майновому стану відповідача, так і потребам повнолітньої дитини у матеріальній допомозі на час навчання.

Підстав для визначення аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 2 000 грн. щомісячно колегія суддів не вбачає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміни оскаржуваного рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів та залишення без змін рішення суду в іншій частині.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року змінити, зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 000 грн. до 1 000 грн.

В іншій частині рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.