Провадження № 4-с/537/8/2021
Справа № 2-387/2001
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді: Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

встановив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, згідно якої прохав, визнати протиправними дії державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо встановлення тимчасового обмеження у керуванні транспортними засобами та щодо відмови Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в скасуванні такого обмеження відображеної в листі №30791 від 17.06.2021 року; зобов`язати Крюківський відділ державної виконавчої служби м. Кременчук Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повторно розглянути заяву від 10.06.2021 року про скасування тимчасового обмеження в керуванні транспортними засобами та задовольнити її.

В обґрунтуванні скарги вказав, що на виконанні в Крюківському відділі державної виконавчої служби м. Кременчук Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №530547 з примусового виконання виконавчого листа №2-387 виданого 01.02.2001 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.01.2001 року та до досягнення нею повноліття.

В ході виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження в керуванні транспортними засобами.

Дізнавшись про це обмеження після зупинення патрульною поліцією, він звернувся до державного виконавця з заявою в якій просив терміново зняти накладене тимчасове обмеження в керуванні транспортними засобами, оскільки таке обмеження позбавляє його єдиного джерела засобів існування. Вказав, що зазначене обмеження в такому випадку не застосовується через положення п.1 ч.10 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження. Обставини, щодо єдиності джерела доходів підтверджуються випискою з реєстру підприємців з якої його основним видом діяльності є технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, що розуміє під собою необхідність управляти автомобілем.

Однак, листом №30791 від 17.06.2021 року йому було відмовлено з посиланням на те, що його основний вид діяльності як фізичної-особи підприємця не вказує на необхідність керування автомобілем.

Вважає, що відмова у скасуванні обмеження в праві керування автомобілем є незаконною виходячи з наступного.

Єдиним джерелом його доходу є дохід від підприємницької діяльності, а основним видом цієї діяльності є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Технічне обслуговування та ремонт автомобіля передбачають необхідність бути водієм, адже для визначення причин технічної несправності автомобіля та можливості його усунення необхідно сісти за кермо автомобіля та завести його, проїхати на ньому якийсь час щоб визначитись хоча б з тим, яка система чи агрегат несправні. Крім того, технічне обслуговування проводиться в боксі і він має самостійно вигнати чи загнати автомобіль до нього, що саме по собі передбачає необхідність мати посвідчення на керування автомобілем.

Відтак, наявність обмеження в керуванні автомобілем за таких обставин позбавляє його основного законного джерела засобів для існування, а відмова в задоволенні вимоги про скасування такого обмеження є активною формою дії державного виконавця, які виразились в незаконній відмові задовольнити його вимоги.

В судове засідання скаржник не з`явився, представник скаржника адвоката Гонтар В.М. в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав вказаних у скарзі та прохав задовольнити. Вказав, що скаржник, який є ФОП, не має найманої праці та самостійно здійснює підприємницьку діяльність щодо ремонту автомобілів, та для її здійснення йому необхідно керувати транспортними засобами, тобто приводити їх у рух.

Крюківський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, направили відзив на скаргу згідно якого прохали суд відмовити у задоволенні скарги, судове засідання провести без участі їх представника. У відзиві вказали, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 5307547 з примусового виконання виконавчого листа №2-387/2001, виданого 01.02.2001 року Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.01.2001 і до повноліття дитини.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця ОСОБА_6 станом на 19.08.2018 (повноліття дитини) заборгованість зі сплати аліментів складає 136 525,86 грн. (більше трьох років). Враховуючи наявність заборгованості, що перевищує суму платежів за шість місяців 16.03.2018 державним виконавцем Басаргіною - Глушко О.В. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які дані щодо сплати боргу починаючи з часу винесення обмеження. І лише 10.06.2021, тобто більше ніж через три роки після винесення обмеження боржник звернувся до відділу з заявою про зняття тимчасового обмеження в керуванні транспортними засобами (до заяви додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, датовано 19.06.2018, тобто отриману через три місяці після обмеження державного виконавця). Згідно виписки дата державної реєстрації боржника, як фізичної особи - підприємця 10.08.2001. При цьому згідно матеріалів виконавчого провадження аліменти боржником в повному обсязі не сплачувались як до винесення обмеження у праві керування транспортним засобом, так і після винесення обмеження, тобто винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом не є причиною не сплати аліменти (підтверджується довідкою- розрахунком).

До скарги не додано жодного доказу, який би доводив, що лід час здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів, скаржник був зупинений патрульною поліцією, а також що він отримав документ, що оскаржується саме 09.07.2021 року.

Стягувач ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали скарги та справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.02.2001 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 31.01.2001 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане судове рішення виконується у Крюківському відділі державної виконавчої служби м. Кременчук Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), виконавче провадження №530547 з примусового виконання виконавчого листа №2-387 виданого 01.02.2001 року.

В ході виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем постановою від 16.03.2018 року встановлено тимчасове обмеження в керуванні транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 ..

На вимогу боржника про скасування вказаного обмеження, Крюківським відділом державної виконавчої служби м. Кременчук Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), листом №30791 від 17.06.2021 року, було відмовлено з посиланням на те, що його основний вид діяльності як фізичної-особи підприємця не вказує на необхідність керування автомобілем.

Згідно п.2 ч.9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно п.1 ч.10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Згідно наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 має такі види діяльності : 45.20 Технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (основний); 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

У п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів- водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-УІП від 25.04.74. «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Відповідно до п. V) ч.І ст. 1 Конвенції про дорожній рух «термин "водитель" ("погонщик") означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верховых животных».

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Вирішуючи скаргу по суті, суд на підставі вказаного вище приходить до висновку, що відмова у знятті встановленої заборони щодо керування транспортними засобами була винесена неправомірно, так як вид діяльності боржника, як ФОП, який не має найманої праці, включає в себе в тому числі і керування транспортним засобами.

При цьому суд, не бере до уваги твердження ДВС щодо того, що скаржник звернувся з вимогою про зняття обмеження зі сплином трьох років, адже це право скаржника, та щодо пропуску строку подачі скарги за відсутності доказів спростування такого.

Відносно твердження ДВС щодо того, що скаржник зареєстрував вказані види діяльності через три місяці після накладення державним виконавцем обмеження, суд зазначає, що наразі скаржник оскаржує не лише постанову державного виконавця від 16.03.2018 року, а й відмову у знятті вказаного обмеження за заявою скаржника від 10.06.2021 року.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скарга обґрунтована, однак з урахуванням поставлених вимог підлягає до часткового задоволення, а саме слід зобов`язати Крюківський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2021 року про скасування встановленого тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - задовольнити частково.

Зобов`язати Крюківський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2021 року, про скасування встановленого тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Про виконання даної ухвали, відповідному органу державної виконавчої служби, слід повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В. І. Хіневич