Справа № 946/6855/21
Провадження № 2/946/1276/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря Іванової Л.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яким просила встановити факт того, що вона, ОСОБА_1 , постійно проживала разом з матір`ю, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. 08.07.2016 року, реєстровий №823, згідно з яким квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 заповідана ОСОБА_1 та заповіт, посвідчений держаним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. 25.11.2003 року, реєстровий №2-5709, згідно з яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати і на що матиме право, заповідано ОСОБА_1 . 05.08.2021 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та запропоновано вирішити питання в судовому порядку, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 на час смерті з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не доведений, тому позивачка є такою, що пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є донькою померлої, за життя позивачка постійно проживала разом з померлою та піклувалася про неї: купувала продукти, ліки та ін., що можуть підтвердити свідки. Іншим спадкоємцем є спадкоємець за законом онук померлої ОСОБА_2 . На час смерті ОСОБА_3 була вдовою, її чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вказує, що таким чином, вона є єдиним спадкоємцем, оскільки її брат, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 22.12.2021 року представник позивачки адвокат Кутьїн Е.А. надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачки, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 21.10.2021 року надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.02.2016 року, зареєстровано в реєстрі за №319, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно №291427753 від 20.12.2021 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 18-19, 20).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.09.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1279, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Позивачка ОСОБА_6 є донькою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15.09.1959 року, актовий запис № 690 (а.с. 12)

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Ізмаїльським відділом РАЦС 08.12.1979 року позивачка ОСОБА_1 після укладення шлюбу із ОСОБА_7 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 13).

На час смерті ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_4 вже померлий, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 21.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 1042.

Також, на час смерті ОСОБА_3 вже померлий її син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 04.09.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1239 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 04.09.2017 року, актовий запис №1239.

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 25.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі №2-5709, ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).

Також, Відповідно до заповіту від 08.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 823, ОСОБА_3 всю належну їй на праві приватної власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44397648 від 08.07.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., заповіт ОСОБА_3 від 08.07.2016 року, зареєстрований за № 823 не змінювався та не скасовувався (а.с.8 зворот).

Письмовою відповіддю від 05.008.2021 року №229/01-16 ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. повідомлено що, у зв`язку з тим, що позивачці необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана, немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим Гіренком М.М., приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області 08.07.2016 року за реєстровим №823 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та за заповітом, посвідченим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 25.11.2003 року за реєстровим номером №2-5709 на будь-яке спадкове майно, яке належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.6).

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_3 немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на 16.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджений поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що дійсно ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме станом на 16.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивачки на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_6 », в порядку спадкування за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.П.Пащенко