Справа № 2-1364/11
Провадження № 2/522/2093/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про прийняття уточненої позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Отрадне», Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа: управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про визнання незаконним розпорядження приморської районної адміністрації Одеської міської ради, розпорядження міського голови, рішення виконавчого комітету, зобов`язання вчинити певні дії, про усунення перешкод та про визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2004 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулися позивачі з позовом до ОСББ "Отрадне", зацікавлена особа - Приморська районна адміністрація про визнання недійсною державної реєстрації ОСББ, про зобов`язання відбудувати зруйновані димоходи та знести гаражі, про заборону будівельних робіт, про усунення перешкод в користуванні підсобними приміщеннями. Просили визнати недійсною державну реєстрацію ОСББ "Отрадне", заборонити власникам квартири АДРЕСА_1 будівництво мансардного поверху у об`ємі горища у будину АДРЕСА_2 , зобов`язати власників квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 відбудувати зруйновані димоходи та венканали у будинку АДРЕСА_2 , зобов`язати власників квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 не перешкоджати користуванням підсобними приміщеннями у цокольному поверсі (т.1, а.с.2-4).

В процесі розгляду справи позовні вимоги неодноразово уточнювались, змінювались та доповнювались (т.1, а.с.64-65, 80-81, 176-179; т.2, а.с. 45- 46; т.3, а.с. а.с. 56-61). В останній редакції позову від 19.08.2014 року позивачі пред`явили позовні вимоги до ОСББ "Отрадне", Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 третя особа: Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації. Просили визнати незаконним розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 338 від 04.02.2005 року про введення реконструйованої квартири АДРЕСА_5 в експлуатацію, визнати нечинним свідоцтво про право власності, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 14.02.2005 року на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , зобов`язати ОСОБА_16 та ОСОБА_13 за власні кошти привести кв. АДРЕСА_5 , приміщення горища та дах у первинний стан, що існував до здійсненої реконструкції, згідно технічного паспорту будинку, визнати нечинним розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.08.2009 року № 592, визнати нечинним свідоцтво про право власності видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 10.09.2009 року на ім`я ОСОБА_15 , зобов`язати ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за власні кошти привести кв. АДРЕСА_6 , приміщення горища та дах у первинний стан, що існував до здійсненої реконструкції, згідно технічного паспорту будинку, зобов`язати власників кв. АДРЕСА_7 не перешкоджати в користуванні підсобним приміщенням будинку АДРЕСА_2 , в тому числі, на цокольному поверсі, горищі та прибудинкової території, а також просили витрати по сплаті судового збору, держмита та платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідачів (т.3, а.с. 168).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСББ "Отрадне", Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , третя особа: Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про визнання незаконним розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, рішення виконавчого комітету, зобов`язання вчинити певні дії, про усунення перешкод та про визнання недійсним свідоцтва про право власності було задоволено частково. Визнано протиправним розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 338 від 04.02.2005 року про введення реконструйованої квартири АДРЕСА_5 в експлуатацію. Визнано недійсним свідоцтво про право власності видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 14.02.2005 року на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_13 . Зобов`язано ОСОБА_7 та ОСОБА_13 за власні кошти привести кв. АДРЕСА_5 , приміщення горища та дах у первинний стан, що існував до здійсненної реконструкції, згідно технічного паспорту будинку. Визнано протиправним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2009 року № 708. Визнано протиправним розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.08.2009 року № 592. Визнано недійсним свідоцтво про право власності видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 10.09.2009 року на ім`я ОСОБА_15 . Зобов`язано ОСОБА_15 за власні кошти привести 48/100 частин квартири АДРЕСА_6 , приміщення горища та даху у первинний стан, що існував до здійсненої реконструкції, згідно технічного паспорту будинку. Зобов`язано власників квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_7 та ОСОБА_13 ), та 48/100 частин квартири АДРЕСА_3 ( ОСОБА_15 ) не перешкоджати в користуванні підсобними приміщеннями, в тому числі горищем будинку АДРЕСА_2 . В іншій частині позовних вимог було відмовлено (т.3, а.с.241-252).

04.11.2014 року представником ОСББ «Отрадне», ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 подана апеляційна скарга на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року (т.3, а.с.263-265).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.05.2015 року апеляційну скаргу представника ОСББ "Отрадне", ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ОСОБА_17 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року задоволено частковоо.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог скасовано, в скасованій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСББ "Отрадне", Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа: Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про визнання незаконним розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, розпорядження міського голови, рішення виконавчого комітету, зобов`язання вчинити певні дії, про усунення перешкод та про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСББ "Отрадне", ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ОСОБА_17 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 20.11.2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ОСОБА_17 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду від 28.12.2019 року справа прийнята до провадження судді Свяченої Ю.Б. в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 10.02.2020 року.

У підготовче засідання 10.02.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 24.03.2020 року.

У підготовче засідання 24.03.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 25.05.2020 року.

У підготовче засідання 25.05.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 01.07.2020 року.

У підготовче засідання 01.07.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 10.08.2020 року.

У підготовче засідання 10.08.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Підготовче засідання відкладено на 21.10.2020 року.

У підготовче засідання 21.10.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою суду від 21.10.2020 року підготовче засідання у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті 09.11.2020 року.

У судове засідання 21.10.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судове засідання відкладено на 14.12.2020 року.

У судове засідання 14.12.2020 року з`явився представник позивача ОСОБА_2 , інші учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судове засідання відкладено на 26.01.2021 року.

У судове засідання 26.01.2021 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судове засідання відкладено на 02.03.2021 року.

У судове засідання 02.03.2021 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судове засідання відкладено на 19.04.2021 року.

У судове засідання 19.04.2020 року з`явилися представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_7 , інші учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року здійснено заміну третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації на його правонаступника Департамент культури національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, а також заміну відповідача померлої ОСОБА_13 на її правонаступника спадкоємця ОСОБА_11 . По справі оголошено перерву на 04.08.2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2021 року уточнену позовну заяву позивачів ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишено без розгляду як подану після закінчення підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання 04.08.2021 року учасники справи не з`явилися. По справі оголошено перерву на 22.09.2021 року.

У судове засідання 04.08.2021 року учасники справи не з`явилися. По справі оголошено перерву на 22.09.2021 року.

У судове засідання 22.09.2021 року учасники справи не з`явилися. По справі оголошено перерву на 26.10.2021 року.

У судове засідання 26.10.2021 року з`явилися представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , інші учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_11 поззовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних встановлених судом обставин.

Як вбачається з останньої редакції позову його підставами заявлено порушення прав власників відповідних частин квартир АДРЕСА_8 тим, що власники квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , правонаступником якої є ОСОБА_11 , без згоди інших власників квартир здійснили захват приміщення на горищі площею 160 кв.м. і без дозвільної документації збудували мансардний поверх та оформили на цей об`єкт право власності. Позивачі посилаються на те, що власники квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 здійснили подібний захват 180,3 кв.м. приміщення на горищі і також без дозвільної документації самочинно збудували мансардне приміщення. В результаті чого було спотворено автентичний зовнішній вигляд пам`ятки архітектури та її просторову композицію - будинку АДРЕСА_2 , спорудженого у 1912 році за проектом архітектора В.І. Прохаски, були перекриті вентканали та димоходи власників інших квартир будинку АДРЕСА_2 , був унеможливлений доступ на горище інших власників квартир, оскільки тепер таке горище є мансардою та незаконно перебуває у приватній власності відповідачів - власників квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , а також доступ до підвальних приміщень, будівля дала значний осад через велике навантаження на фундамент у зв`язку з будівництвом мансарди з використанням тяжких матеріалів (цегли та цементу), що проявилося, зокрема, у глибоких тріщинах у несучих стінах і значним пошкодженням оздоблення. Вказані порушення обумовлюють, на думку позивачів, неправомірність дій відповідача виконавчого комітету Одеської міської ради, який оформив та видав Свідоцтва про право власності, до яких були включені незаконно привласнені площі приміщень горища, які згідно законодавства можуть видаватися у власність тільки за згодою всіх співвласників будинку, яка відповідно не надавалася. На думку позивачів, виконком Одеської міської ради, не зважаючи на факти грубого порушення вимог чинного законодавства, видав відповідачам власникам квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_3 відповідні документи. Такими неправомірним діями відповідачів були порушені конституційні права позивачів, а також їх майнові інтереси (т.3, а.с. 168-169).

Між тим, з такими вимогами погодитись не можливо, виходячи з наступного.

Згідно з рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29.12.2004р. (справа №2-13914) за скаргою ОСОБА_13 та ОСОБА_7 визнано неправомірними дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про відмову в прийнятті в експлуатацію квартири АДРЕСА_5 після проведення реконструкції, та зобов`язано прийняти в експлуатацію квартиру АДРЕСА_5 (т.1, а.с.227-228).

Вказане рішення на момент розгляду справи є чинним. Доказів іншого сторонами не надано. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 04.02.2005 р. №338 прийнято в експлуатацію квартиру АДРЕСА_1 (т.3, а.с.108, 167, а.с. 179).

З вказаного розпорядження Приморської райадміністрації (т.3, а.с. 179) вбачається, що власники квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , правонаступником якої є ОСОБА_11 , виконали реконструкцію квартири з улаштуванням мансардного поверху та згідно технічного висновку (т.3, а.с.181-189), в якому зазначено, що до реконструкції квартира АДРЕСА_1 складалася з 5-ти житлових кімнат пл.95,4 кв.м.,заг.151,5 кв.м., реконструкція квартири виконана з надбудовою над квартирою без попереднього узгодження проектної документації в органах держнагляду. Після реконструкції заг. площа квартири становить 311,1 кв.м., приведенна площа - 283,9 кв.м., в тому числі житлова - 94,1 кв.м., підсобна - 217,0 кв.м. До цього розпорядження додані узгодження з боку СЕС м. Одеси, ГУ МНС України в Одеській області (т. 3, а.с 200-201).

На підставі вказаного розпорядження виконавчим комітетом Одеської міської ради 14.02.2005 року були оформлені свідоцтва про право власності (т.3, а.с.203-212) власниками квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , правонаступником якої є ОСОБА_11 , відповідно до технічного паспорту від 14.01.2005 р. (т.1, а.с.109-111, т.2, а.с.291-292).

Тобто розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №338 від 04.02.2005 року про введення реконструйованої квартири АДРЕСА_5 в експлуатацію прийняте на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2004 року (справа №2-13914), яким було визнано неправомірними дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про відмову в прийнятті в експлуатацію квартири АДРЕСА_5 після проведення реконструкції, та зобов`язано прийняти в експлуатацію квартиру АДРЕСА_1 в указаному будинку (т.1, а.с.227-228).

Суд вважає, що до скасування прийнятого в установленому порядку рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2004 року (справа №2-13914), що набуло законної сили, скасовувати прийняте на його підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 04.02.2005 р. №338, а тим більше визнавати його противоправним, у суду не має правових підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Одеської міської ради №708 від 24.06.2009 р. було затверджено акт державної приймальної комісії від 18.12.2008 р. про готовність закінченої реконструкцією квартири за адресою: АДРЕСА_9 . Замовниками будівництва виступали ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (т. 3, а.с.230).

Розпорядженням Приморської районної адміністрації № 592 від 07.08.2009 р. було затверджено розрахунок ідеальних часток квартири АДРЕСА_6 , згідно з яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить 52/100 частин, ОСОБА_15 - 48/100 частин вказаної квартири (т.3, а.с.203).

З матеріалів, які надійшли з ОМБТІ та РОН на запит апеляційного суду Одеської області під час первісного розгляду справи , вбачається, що згідно з технічним паспортом на горище будинку АДРЕСА_2 від 27.11.2003 року право власності на це приміщення належить Одеській міській раді на підставі рішення від 27.09.1997 року за №510. Загальна площа горища дорівнює 217 кв.м. (т.5, а.с.173).

Згідно технічного паспорту на горище у будинку АДРЕСА_2 від 15.03.2005 року право власності на це приміщення належіть Одеській міській раді на підставі рішення від 27.09.1997 року за №510. Але загальна площа горища вже дорівнює 179,4 кв.м. (т.5, а.с.177).

З Акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс згідно розпорядження Приморської районної адміністрації №3243 від 29.09.2004 року вбачається, що загальна площа горища складає 323 кв.м. (т.1, а.с.145). Згідно технічного паспорту на горище (нежитлове приміщення №211 над кв. АДРЕСА_6 від 20.02.2006 року право власності на це приміщення належить ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29.04.2005 року, яке в подальшому було скасовано. Загальна площа приміщення №211 над кв.№2 дорівнює 179,4 кв.м. (т.5, а.с.180). Згідно технічного паспорту на горище (нежитлове приміщення №211 над кв. АДРЕСА_6 від 02.11.2006 року право власності на це приміщення належить ОСОБА_18 на підставі договору купівлі продажу від 09.06.2006 року. Загальна площа приміщення №211 над кв.№2 дорівнює 180,3 кв.м. (т.5, а.с.182).

Таким чином матеріалами справи підтверджується перехід права власності на нежитлове приміщення №211 над квартирою АДРЕСА_6 від Одеської міської ради до ОСОБА_18 , який в подальшому продав це приміщення відповідачці ОСОБА_15 .

При цьому суд зазначає, що договір купівлі-продажу, на підставі якого ОСОБА_15 набула право власності на нежитлові приміщення №211, позивачами не оспорюється та є дійсним.

Також позивачами на оспорювались і підстави набуття права власності на указані нежитлові приміщення Одеською міською радою.

За наявності такого договору посилання позивачів на те, що вони мають право користуватися приміщеннями горища не приймаються судом до уваги, оскільки приміщення №211 над квартирою АДРЕСА_6 належіть ОСОБА_15 на праві приватної власності, яке було набуто нею за неоспореною позивачами правовою підставою, яка не може бути скасована без оскарження підстав її набуття.

Щодо посилань позивачів на те, що приміщення горища є допоміжними, у зв`язку з чим позивачі є співвласниками цих приміщень, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 02 березня 2004 року встановлено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Згідно з Державними будівельними нормами України. Будинки і споруди.

Житлові будинки. Основні положення. ДБН В.2.2-15-2005, затвердженими наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 18.05.2005 року, №80, надано чинності наказом Держбуду України від 28.09.2005 року №175, горище - простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього поверху.

Підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, комори, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти тощо).

В постанові Верховного суду від 16.03.2021 року у справі №909/128/18 містяться наступні правові висновки:

За змістом статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" під допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку розуміють приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), в той час як нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Так, Верховний Суд у правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові від 15.05.2019 справі № 906/1169/17, зазначив, що "При вирішенні даного спору ключовим є визначення правового статусу нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а саме встановлення того, чи відноситься спірне приміщення до допоміжних чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку».

З урахуванням викладеного, для правильного вирішення спору, суд має встановити, чи належать приміщення, за рахунок яких будо здійснена реконструкція квартир АДРЕСА_1 і АДРЕСА_6 до нежитлових, чи вони є допоміжними та чи знаходяться у них технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою, чи використовувалось воно для обслуговування будинку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з того, що за наявними в справі матеріалами нежилі приміщення, розташовані на горищі будинку АДРЕСА_2 , не призначені для забезпечення експлуатації та обслуговування указаного будинку та в них не має будь-якого технічного обладнання, у в зв`язку з чим вони мають статус нежитлових приміщень, які належать на праві власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Крім цього приміщення горища №211, розташоване над квартирою АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2007 року належить на праві власності ОСОБА_15 та цей договір є дійсним.

Вимоги позивачів про приведення у первісний стан приміщень горища могли бути ними заявлені виключно у випадку порушення їх прав внаслідок здійснення реконструкції указаних приміщень.

Проте позивачами не доведено, що здійснена власниками квартир АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 реконструкція даху з надбудовою мансарди призвела до порушення їх прав як власників квартир або завдала шкоди їх інтересам, чи створила неможливі умови їх проживання в своїх квартирах.

При цьому посилання позивачів на порушення відповідачами вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також приписів та повідомлень державних органів, адресованих власникам квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , які здійснювали переобладнання горища, свідчить про порушення публічних інтересів, а не про порушення права власності позивачів.

Разом з тим, компетентний державний орган до суду з відповідним позовом не звертався. З урахуванням цього робити висновок про порушення публічних інтересів через порушення норм вказаного закону в межах цього провадження не можливо, оскільки це не було предметом судового розгляду.

При цьому до матеріалів справи приєднано лист Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини від 27.03.2015 року, в якому звернено увагу на те, що висновком управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради від 21.07.2008 р. №01-16/351-В були визначені можливості збереження існуючої мансарди (т.4, а.с.248-249).

Слід зазначити, що потрібно розрізняти порушення прав позивачів як власників окремих об`єктів нерухомості (квартир, часток квартир), та їх прав як співвласників житлового будинку в контексті рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004.

Разом з тим, якщо йдеться про вплив реконструкції (фактично завдання шкоди) квартирам позивачів, то слід враховувати, що квартира та будинок в цілому є різними об`єктами цивільних прав. Як вбачається з матеріалів справи, експлуатація будинку здійснюється з 1912 року.

З акту обстеження пам`ятника містобудівництва та архітектури від 20.10.2005 року, складеного представниками УООКН (т.3, а.с.48) вбачається, що зі слів мешканців деформація стін з`явилася після проведення робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 . Зроблено висновок, що можливою причиною деформації стін є проведення робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , але для визначення дійсних причин деформації необхідно провести експертизу.

Разом з тим, як вбачається з наданого висновку Одеського відділення науково-виробничого центру "Екострой" від 20 березня 2015 року: 1.Об`єкт обстеження - будівля житлового будинку, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Об`єкт обстеження знаходиться в центральній частині Приморського адміністративного району міста.Основний об`єкт обстеження - частина будинку (квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 .

В період з 2006 по 2009 р.р. власниками квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 було виконано комплекс ремонтних робіт та заходів з реабілітації частини будівлі у рівні горища, з пристосуванням його під мансардний поверх. Частина заходів можна віднести до протиаварійних робіт, зокрема:

-підсилення перекриття над 3-им поверхом шляхом влаштування монолітної керамзитобетонної плити по металевих балках з демонтажем шару засипки з будівельного сміття;

-заміну дерев`яних несучих конструкцій даху на металеві балки і стійки;

- заміну "аварійних" ділянок кам`яної кладки фронтонів з боку бічних фасадів і парапетів з боку головного та тильного фасадів та ін.

Технічний стан об`єкта обстеження, відповідно до класифікації діючих норм в цілому можна охарактеризувати як "задовільний", конструктивні елементи і деталі знаходяться переважно у "задовільному" технічному стані. Конструкції даху (покрівлі) і перекриття над 3-им поверхом знаходяться в "хорошому" технічному стані.

Виконані перевірочні розрахунки несучої здатності фундаментів і стін з урахуванням переобладнання горища під мансардний поверх показали, що існуючі фундаменти і стіни мають резервом несучої здатності і не вимагають посилення. Нове перекриття над 3-им поверхом виконано з урахуванням корисного навантаження для житлових будівель (150 кг/м2), що відповідає вимогам ДБН Ст. 1.2-2:2006 "Навантаження і впливи".

Проведення робіт по демонтажу нових конструкцій перекриття над 3 - им поверхом, несучих конструкцій мансарди, елементів підсилення та ін., передбачених при приведенні приміщень горища і даху в первісний стан, технічно можливо. Однак, при цьому істотно пошкоджені елементи архітектурно-художнього оформлення фасадів. При використанні механізмів ударної дії (що не виключено) цілком вірогідні пошкодження і в інших елементах будівлі. Пам`ятнику архітектури може бути завдано значної шкоди з втратою елементів, що є історикохудожественною цінністю об`єкта (т.5, а.с.2-116).

Вказаний висновок позивачами не спростовувався, клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи під час розгляду справи позивачами не заявлялося.

Отже позивачі не довели факт порушення їх прав та завдання їм шкоди внаслідок здійсненної реконструкції.

Щодо посилань позивачів на руйнування димоходів, то такі посиланнґ спростовуються приєднаними до матеріалів справи актами комісійної перевірки від 27.10.2014 року стану димоходів (т. 4, а.с. 176-190) з яких вбачається, що газоходи та вентиляційні канали квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_3 проходять переодичні перевірки (т. 4, а.с. 177, 179). Будь-яких доказів, які б спростовували б це позивачами не надано. При цьому фактичний стан димоходів на момент створення ОСМД відображений в акті від 30.06.2004 року (т.1, а.с.147).

Керуючись ст. ст.4,12,13,76,80,81,89,245,258,259,263,265,268,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про прийняття уточненої позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Отрадне», Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа: управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про визнання незаконним розпорядження приморської районної адміністрації Одеської міської ради, розпорядження міського голови, рішення виконавчого комітету, зобов`язання вчинити певні дії, про усунення перешкод та про визнання недійсним свідоцтва про право власності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 листопада 2021 року.

Суддя Ю.Б. Свячена

26.10.21