Провадження № 2/219/3442/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради Донецької області про визнання права власності на нежитлові приміщення в порядку спадкування,

встановив:

представник позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду, згідно якого просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування право власності на нежиле приміщення пілорами загальною площею 429,8 кв.м.; нежиле приміщення гаражу загальною площею 58,7 кв.м.; нежиле приміщення сарая загальною площею 31,80 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

За змістом ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нежитлові приміщення в порядку спадкування, тобто з вимогою майнового характеру.

Представником позивача був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно п.1.3 дублікату договору купівлі продажу № 151-Н від 01.10.2004 року Біржевого контракту № 330-Н (договір кцпвлі продажу) від 11.10.2001 року, складеного філією Донецької товарної біржи, вартість майна складає 5 346 грн., тобто ціна позову визначена за договором від 2001 року.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач визначив ціну позову за договором від 2001 року, не вказав жодних доказів/аргументів на визначення суми позовних вимог, а також не зазначив обставини, які не дають можливості визначити ціну майна, що в свою чергу, позбавляє суд пересвідчитись у дійсності ціни позову.

А тому позивачу слід визначити вартість спірного майна на момент подання позову (проведення оцінки спадкового майна, тощо), оскільки суд не може визначити 1 відсоток ціни позову, що в свою чергу позбавляє суд пересвідчитись у дійсності ціни позову позивача.

Крім того, відповідно до Конституції України, з січня 2019 року представництво особи (юридичної або фізичної) в суді першої інстанції здійснює виключно адвокат.

В матеріалах заяви міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Галкіна О.С. та ордер серії АР № 1062197 на надання правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №27 від 22.09.2021 року у Артемівському міськрайонному суді Донецької області, але сам договір про надання правової допомоги в матеріалах справи відсутній.

Отже, з наданих документів неможливо встановити який вид правової допомоги за договором повинна отримати позивач, який обсяг процесуальних повноважень має адвокат при надання заявниці правової допомоги, який строк дії договору, чи уповноважений представник підписувати заяву до суду про визнання права власності від імені позивача і звертатися з позовною заявою до суду тощо.

Враховуючи викладене, зазначена заява підлягає залишенню без руху.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позову без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Керуючись ст. ст. 136, 175-177, 185 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 8 Закону України «Про судовий збір», суд,

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради Донецької області про визнання права власності на нежитлові приміщення в порядку спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, позов буде вважатися неподаним та повернутий.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу, що звернувся із заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Лапченко