Провадження № 2-зз/638/113/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_7 , ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_8 про визнання договорів недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить скасувати арешт з нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ). Свою заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_7 , ПАТ «Таскомбанк про визнання договорів недійсними. По вказаній цивільній справі застосовано захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є належним набувачем вищезазначеного майна шляхом укладення договору купівлі-продажу, на момент укладення договору відповідачу не було відомо, що дане майно є предметом спору в цивільному провадженні, а відтак відповідач є добросовісним набувачем нерухомого майна, тому відсутня легітимна мета заходу забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, а саме запобігання утрудненню або неможливості виконання рішення по справі. Накладення арешту на майно є втручанням у права власності ОСОБА_2 , тривалий розгляд справи позбавляє відповідача можливості в повній мірі розпоряджатися та користуватися своїм майном, також ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у цивільній справі №638/13255/17.

У судовому представник заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, вислухавши пояснення представника заявника, дійшов наступних висновків.

В провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Шишкіна О.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_7 , ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_8 про визнання договорів недійсним.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.12.2018 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та до вирішення справи по суті накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв. м., житловою площею 25,2 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Постановою Харківського апеляційного суду від 31.07.2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.01.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.06.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

На обґрунтування свої заяви представник відповідача вказує на те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем квартири, він не є належним відповідачем по справі, судовий розгляд триває значний час та порушуються його права на мирне володіння квартирою.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час ухвалення рішення у нарадчій кімнаті, а відтак на даному етапі розгляду судом не досліджується питання належності відповідача по справі та добросовісність набувача квартири.

Крім того, вказані доводи досліджені Харківським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову 31.07.2019 року.

В той же час представник заявника в заяві про скасування заходів забезпечення позову вказує не на зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, а на необґрунтованість та неправомірність застосування судом цих заходів, що по суті є оскарженням ухвали про забезпечення позову.

Проте, предметом розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Згідно ч.6 ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Разом з тим, ОСОБА_9 та його представник, звертаючись до суду 18.11.2019 року та 22.03.2021 року з клопотаннями про скасування арешту з нерухомого майна, посилались на ідентичні обставини, яким надана оцінка ухвалами суду від 31.01.2021 року та від 17.06.2021 року, тобто вказані обставини не є новими та вже досліджувались судом.

Щодо посилань представника заявника на тривалий розгляд справи суд зазначає, що за ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується право на справедливий суд, зокрема захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, разом з тим тривалий розгляд справи, що, на думку представника заявника, має місце при розгляді цивільної справи, не є новою обставиною в розумінні ч.6 ст.158 ЦПК України.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами судом не вирішено. Обставини, наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, не свідчать про наявність правових підстав для його задоволення.

Таким чином, в розумінні положень статті 158 ЦПК України потреба в забезпеченні позову не відпала, розгляд справи продовжується, рішення по суті спору не ухвалено, а тому обґрунтованих підстав для скасування заходів забезпечення позову суд не вбачає, оскільки не змінилися обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову.

При цьому обґрунтованість позову судом, при вирішення питання щодо забезпечення позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

За таких підстав, враховуючи, що справа по суті не розглянута, клопотання про скасування заходів забезпечення позовної заяви задоволенню не підлягає.

Суд приймає до уваги, що застосування даного виду забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, гарантованих ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, оскільки квартира фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися нею.

Керуючись ст.158 ЦПК України,-

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_7 , ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_8 про визнання договорів недійсним залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 28.09.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин