Справа № 288/1750/21
Провадження № 2/288/385/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було село Парипси, Попільнянського району, Житомирської області.Після смерті відкрилась спадщина.

Крім іншого майна, до його складу входить: земельна ділянка площею 0,43 га, розташована на території Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Парипської сільської ради народних депутатів від 30.12.1993 року.

Рішенням Сорок п`ятдесятої сесії У1 скликання Парипської сільської ради від 16 липня 2015 року вулицю Леніна перейменовано на вулицю Миру.

У відповідності зі статтею 1261 Цивільного кодексу України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом на зазначене майно.

Спадщину позивач прийняла шляхом подання заяви до нотаріальної контори за місцем реєстрації спадкодавця. Заведена спадкова справа № 666/2006 на майно ОСОБА_2 .

Крім позивача, інші спадкоємці відсутні.

29 червня 2021 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна (житловий будинок), реєстр № 518.

Державний акт на земельну ділянку не виготовлявся.

На звернення до відповідача завершити приватизацію, одержане повідомлення від 06.09.2021 року № 370 про неможливість в зв`язку зі смертю спадкодавця.

Державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу на неї, зареєстрованого в органах державної реєстрації.

Позивач просить, визнати за нею - ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, на майно матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки площею 0,43 га, розташованої на території Попільнянської селищної ради, Попільнянського району Житомирської області, за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Парипської сільської ради народних депутатів від 30.12.1993 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду лист, в якому просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

22 жовтня 1977 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

17 вересня 1983 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу, змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 01 січня 2003 року Парипською сільською радою, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка площею 0,43 га, розташована на території Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність ОСОБА_2 рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Парипської сільської ради народних депутатів від 30.12.1993 року.

Рішенням Сорок п`ятдесятої сесії УІ скликання Парипської сільської ради Попільнянського райоу Житомирської області від 16 липня 2015 року вулицю Леніна перейменовано на вулицю Миру.

Як вбачається з довідок виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 06 вересня 2021 року № 369-370, завершити приватизацію земельної ділянки площею 0,43 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність ОСОБА_2 , яка посерла 30 грудня 2002 року, згідно рішення Парипської сільської ради від 30.12.1993 року неможливо в зв`язку зі смертю спадкодавця. Державний акт на земельну ділянку не виготовлявся.

29 червня 2021 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , спадкодавцем якого значиться ОСОБА_2 , реєстр № 518, реєстрація якого в Спадковому реєстрі, підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 червня 2021 року № 65354999.

На підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 червня 2021 року № 263470329.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області від 14 вересня 2021 року № 136/02-31, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини за законом, на земельну ділянку площею 0,43 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку, зареєстрованого в органах Державної реєстрації. Крім того, матеріали спадкової справи № 666/2006 на майно ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована єдиною спадкоємицею на майно матері.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI).

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності).

Як вбачається з частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 22.06.2011 року № 703; ст. ст. 182, 334, 377, 1216-1218, 1225, 1235, 1261, 1268 - 1270, 1297 ЦК України; ст. ст. 120, 121, 125, 126, 131 Земельного Кодексу України; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, на майно матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки площею 0,43 га, розташованої на території Попільнянської селищної ради, Попільнянського району Житомирської області, за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана у приватну власність спадкодавцю рішенням Чотирнадцятої сесії XXI скликання Парипської сільської ради народних депутатів від 30.12.1993 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко