н/п 4-с/490/80/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

29 грудня 2021року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця у справі № 490/11534/15-ц, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із скаргою, у якій просила:

визнати причини пропуску строків подачі скарги поважними і поновити його;

визнати постанову державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз В.А. про відкриття виконавчого провадження №65887489 від 24.06.2021 року неправомірною і зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби скасувати її провадження закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 року визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.07.2021 року скаргу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М., призначено її до розгляду та витребувано з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали виконавчого провадження № 65887489 від 24.06.2021 року заведеного на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва № 490/11534/15-ц від 20.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОКП «Миколаївобленерго» суми боргу.

09 листопада 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли копії матеріали виконавчого провадження № 65887489.

У судове засідання сторони та державний виконавець не з`явилися з невідомих суду причин. Від адвоката Камінського В.І., який діє в інтересах скаржника ОСОБА_1 , до суду надійшла заява, в якій він просить провести розгляд скарги за їх з заявником відсутності.

Зважаючи на приписи частини другої статті 450 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

20 січня 2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за результатами розгляду заяви про ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» видано судовий наказ № 490/11534/15-ц, яким стягнуто заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, а саме спожиті послуги теплопостачання у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у загальному розмірі 12 499 грн 53 коп. Цього ж дня означений судовий наказ було направлено боржникам.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Зі змісту скарги слідує, що оскаржувана у цій справі постанова державного виконавця винесена 24.06.2021 року. Про наявність цієї постанови скаржниця дізналася 30.06.2021 року.

Надалі для захисту своїх прав ОСОБА_1 02.02.2021 року звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови від 24.06.2021 року ВП №65887489, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія адміністративної позовної заяви з штампом вхідної кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду датоване 02.02.2021 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови від 24.06.2021 року ВП №65887489, про що свідчить наявна в матеріалах скарги копія цієї ухвали.

Скаржниця 20 липня 2021 року звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на рішення державного виконавця, тобто у строки визначені статтею 449 ЦПК України.

За такого клопотання скаржниці про поновлення строку звернення до суду із цією скаргою слід поновити, з огляду на поважність причин його пропуску.

Предметом спору у даній скарзі є правомірність постанови державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз В.А. про відкриття виконавчого провадження ВП №65887489 та арешт коштів боржника від 24.06.2021 року.

Вирішуючи питання про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Порядок виконання судових рішень, які набрали законної сили визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 06 жовтня 2021 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII у редакції чинній станом на винесення оскаржуваної постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено що, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Приписами частин 1 та 2 статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено що, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ №490/11534/15-ц від 20.01.2016 року, копія якого долучено до матеріалів скарги, набрав законної сили 04.07.2016 року та був виданий для пред`явлення до виконання 13.07.2016 року. Строк звернення цього наказу до виконання 1 рік.

24.06.2021 року, тобто майже через п`ять років після видачі наказу, державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз В.А. відкрив виконавче провадження ВП №65887489 з виконання судового заказу №490/11534/15-ц від 20.01.2016 року та цього ж дня видав постанову ВП №65887489 про арешт майна, якою наклав арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз В.А. постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника ВП №65887489 від 24.06.2021 року винесено в порушення наведених вище норм Закону «Про виконавче провадження», а саме із порушенням строків.

Матеріали справи № 490/11534/15-ц та матеріали виконавчого провадження № 65887489 не містять будь-яких доказів наявності обставин, визначених статтею 12 Закону № 1404-VIII (переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання). Державним виконавцем не надано будь-яких пояснень щодо цих обставин. Стягувачем у виконавчому провадженні теж не надано пояснень щодо строку звернення судового наказу до виконання, хоча наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення свідчать про те, що ОКП «Миколаївобленерго» було належним чином повідомлено про розгляд цієї скарги Центральним районним судом м. Миколаєва.

Також суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з приписами ч. 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення (ч.2 ст.433 ЦПК України).

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 433 ЦПК України).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, від ОКП «Миколаївтеплоенерго» заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме заяви про поновлення строку пред`явлення судового наказу №490/11534/15-ц від 20.01.2016 року, до суду не надходила, тож це питання не вирішувалося.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 та про необхідність її задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки такі витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 447-453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк звернення до суду із скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати постанову державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз В.А. про відкриття виконавчого провадження №65887489 від 24.06.2021 року неправомірною та скасувати її.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М. Шолох