Ухвала

27 вересня 2021 року

місто Київ

справа № 295/8769/18

провадження № 61-14891ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 вересня 2021 року через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову в позові повністю.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у липні 2018 року звернулося до суду із позовом з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок АДРЕСА_1 , житловий будинок літ. «А», дерево обкладено цеглою, загальною площею 168,2 кв. м., житловою площею 75,5 кв. м., до житлового будинку належать: гараж з погребом літ. «Б», сарай літ «В», огорожа № 1-2; земельна ділянку площею 725 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 810136300:03:29:0109 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 281СІ1 від 16 грудня 2011 року, яка станом на 25 травня 2018 року становить 385 817,93 грн.

Отже, у справі № 295/8769/18 спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні пред`явленого позову.

Зміст вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18).

Отже, у справах про звернення стягнення на предмет іпотеки ціна позову обраховується із суми заборгованості, в рахунок якої позивач просить звернути стягнення.

У справі № 295/8769/18 розмір заборгованості позивачем визначено - 385 817,93 грн.

Відповідно до абзацу 5 частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду у липні 2018 року.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено на 2018 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року - 1 762 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи заявлену позивачем суму заборгованості за кредитним договором - 385 817,93 грн, вимоги заявника про скасування оскаржених судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові повністю, відповідно судовий збір, який підлягав сплаті юридичною особою за подання позову, складав 5 787,27 грн, за подання касаційної скарги - 11 574, 54 грн.

До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 8 840,10 грн, втім, з врахуванням змісту позовних вимог майнового характеру та враховуючи наведені Верховним Судом розрахунки, сплачений заявником розмір судового збору є недостатнім.

За наведених обставини заявнику необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі 2 734,44 грн (11 574,54 - 8 840,10) та надати оригінал квитанції про його доплату, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки скаржником порушено вимоги частини 2 статті 389 та пункту 5 частини 2 статті 392 ЦПК України, а саме не обґрунтовано належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

При цьому під порушенням норм матеріального та процесуального права розуміється певна (певні) норма (норми) певного закону (законів), у випадках передбачених частиною 2 статті 376 ЦПК України (порушення норм матеріального права) або здійснення процесуальних дій всупереч приписам процесуального закону (порушення норм процесуального права).

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, з касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує судове рішення зокрема і з підстав відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносин (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається стосовно яких норм права відсутній висновок Верховного Суду.

Зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, заявник вмотивовано не обґрунтував стосовно яких саме правовідносин та норм права відсутній висновок Верховного Суду і як це впливає на вирішення справи, а лише формально послався на цю підставу, як підставу касаційного оскарження.

Тому заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, зокрема, відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 цього Кодексу навести у касаційній скарзі стосовно яких конкретних правовідносин та норм права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров