Справа № 333/5655/20
Пр. № 2/333/634/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника позивача адвоката: Горпиненко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовує наступним.

11.11.2016 р. вона уклала з відповідачем кредитний договір №Р29.279.70292, за умовами якого, отримала фактично кредитні кошти у розмірі 8 287,55 грн. До 14.11.2017 р. вона повернула дані кредитні кошти.

24.09.2020 р. вона ознайомилася в Комунарському ВДВС м. Запоріжжя з матеріалами виконавчого провадження, з яких позивачу стало відомо, що на виконанні виконавчої служби перебуває виконавчий напис №1556 від 20.07.2018 p., який було видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з неї на користь ПАТ "Ідея Банк" суми заборгованості в розмірі 21 269,46 грн.

Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис про стягнення кредитного заборгованості по договору, який не посвідчений нотаріально, тому просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2020 р. відкрито провадження по даній справі, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2021 р. за заявою позивача, забезпечено даний позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним позивачем виконавчим написом приватного нотаріуса, до розгляду цієї справи.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 р. постановлено про витребування з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчиненого ним оскаржуваного виконавчого напису. Копія ухвали суду направлена на адресу приватного нотаріуса, але була повернена на адресу суду, оскільки згідно відмітки на конверті нотаріус вибув з цієї адреси. Відомості щодо даного нотаріуса в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся, надав відзив на позов, в якому заперечує відносно задоволення позовних вимог, вважає, їх необґрунтованими, оскільки позивач не надав доказів, що заборгованість, яка стягується за спірним виконавчим написом, є спірною. Також зазначив, що постанова КМУ від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1, не втратила чинність, оскільки на сайті Верховної Ради редакція цієї постанови залишається незмінною, після рішення суду про скасування даного пункту постанови, і відсутня постанова Кабінету Міністрів про визнання її нечинною. Вважає, приватний нотаріус не порушував вимоги законодавства при вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Правові витрати заявлені відповідачем не обґрунтовані. В зв`язку з вищевказаним, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлялись.

Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

11.11.2016 року між позивачем та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» укладений кредитний договір №Р29.279.70292, згідно якого позивачу надані грошові кошти у розмірі 10318,00 грн., зі строком повернення - 24 місяці, за умови повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір не посвідчувався нотаріально.

20.07.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., вчинено виконавчий напис № 1556 щодо стягнення з позивачки, на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості за даним кредитним договором у розмірі 21 296,00 грн., за період з 11.01.2018 р. по 04.06.2018 р., яка складається: з основного боргу 3468,76 грн., боргу по простроченим процентам - 2056,00 грн., простроченого боргу 3995,00 грн., строкових процентів у розмірі 76,06 грн., плати за обслуговання кредиту 324,97 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 2166,47 грн., 7481,51 грн., 1700 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснюється примусове виконування вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса (ВП № 60229707).

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Таким чином, пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», на момент вчинення виконавчого напису діяв наступній в редакції «….Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, опублікована на офіційному сайті Верховної ради України.

В Постанові Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», та в Постанові КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», які містяться на офіційному сайті Верховної ради України, є посилання на вищевказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, та ухвалу Вищого адміністративного суду № К/800/6492/17 від 01.11.2017 р., якою дана постанова залишена без змін.

З аналізу вищевказаних судових рішень, вбачається, що після 01.11.2017 р. (дата набрання законної сили Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14), нотаріуси не мають право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально.

Правової позиції щодо неможливості вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріальні, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, дотримується й Міністерство Юстиції України (лист «Щодо вчинення виконавчих написів» від 25.06.2020 року).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом Гуревічовим О.М. 20.07.2018 р., після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між сторонами по справі кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 172/1652/18.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про визнання оскаржуваного виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору за пред`явлення позову у розмірі 840,80 грн., та заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 263-265, 273,352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1556 від 20.07.2018 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» () заборгованості за кредитним договором №Р29.279.70292 від 11.11.2016 року у розмірі 21 269,46 грн.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , витрати на сплату судового збору у розмірі 1261,20 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, застосовані заходи забезпечення позову по даній справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 27.09.2021 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова