Справа № 354/1331/21
Провадження № 2/354/509/21
УХВАЛА

27 вересня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючої судді Ваврійчук Т.Л., за участю секретаря судового засідання Кулик В.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осбі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування п.6.3 та п.п.6.3.1 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24 червня 2016 року, витребування частини земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 24.09.2021 року звернувся до суду з позовом до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осбі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання недійснимим та скасування пункту 6.3 і підпункту 6.3.1 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24.06.2016 року «Про вилучення, надання та передачу земельних ділянок із комунальної власності у власність(користування) громадян» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1045 га згідно Державного акта серії ЯИ №3908400 з кадастровим номером :16:014:0009, яка розташована в с. Яблуниця участок Магурки(із зміною конфігурації землі та площі з 0,1590 га на 0,1045 га); витребування з незаконного володіння Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області частини земельної ділянки площею 0,0545 га, яка розташована в с. Яблуниця, участок Магурки та є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :16:014:0009; зобов`язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0274 га в частині «накладки» перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :16:014:0009, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, із земельною ділянкою з кадастровим номером :16:012:0022, з цільовм призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; зобов`язання ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0196 га в частині «накладки» перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :16:014:0009, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земельною ділянкою з кадствроми номером :16:011:0030, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №127-24/2009 від 14.09.2009 року затверджено проект відведення земельної ділянки та передано позивачу у власність земельну ділянку площею 0,1590 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на участку Магурка з присвоєнням кадастрового номеру :16:014:0009, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ЯИ №3908400 від 14.09.2021 року. 25.05.2021 року позивач отримав Витяг з Державного земельного кадастру згідно з яким площа належної йому земельної ділянки становить 0,1045 га, замість 0,1590 га, зазначених у Державному акті серії ЯИ №3908400 від 14.09.2021 року у зв`язку із чим йому було відмовлено у прийняття заяви про посвідчення права власності на земельну ділянку. З метою встановлення факту незаконного позбавлення права власності на частину земельної ділянки площею 0,0545 га позивач отримав через Відділ у м. Яремчому міськрайонного управління у Надвірнянському районі та місті Яремчому Головного управління Держгеокадластру в Івано-Франківській області копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), виконаної ФОП ОСОБА_4 на підставі ніби то укладеного із ним договору №067/16 від 09.06.2016 року, яка в подальшому була затверджена рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24.06.2016 року із затвердженням нової площі належної йому земельної ділянки у розмірі 0,1045 га. Однак, позивач жодного рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) не приймав, жодних заяв чи будь-яких пов`язаних із цим документів, в тому числі договорів не підписував. Виготовлена ФОП ОСОБА_4 технічна документація містить ряд порушень, наявна у ній заява позивача на розроблення технічної документації виготовлена на комп`ютері із виправленням дати, а підписи замовника у ній кардинально різняться між собою, на технічному завданні на виконання робіт відсутній підпис замовника та відсутній договір на розроблення технічної документації №067/16 від 09.06.2016 року; перелік обмежень у використанні земельної ділянки складений 18.07.2016 року тобто значно пізніше затвердження технічної документації, в той час як акт прийому-передачі межових знаків на зберігання датований 01.06.2016 року, тобто ще до підписання договору на розроблення технічної документації; на кадастровому плані, який увійшов до складу цієї документації відсутній підпис землекористувача ОСОБА_2 , а підпис позивача підроблено; акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 01.06.2016 року не містить підписі зазначених у ньому власників та інженера-землевпорядника, в підпис позивача у ньому також підроблено; в акті узгодження меж землекористувачів від 22.06.2016 року відсутній підпис замовника документації; у списку межових знаків, переданих на зберігання від 12.07.2016 року підпис позивача підроблено, а дата складання зазначеного документа суперечить даті затвердження технічної документації рішенням сільської ради-24.06.2016 року; вказана технічна документація всупереч вимог ст.186 ЗК України не затверджена позивачем як власником земельної ділянки. Наведене свідчить про те, що вказана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) не відповідає вимогам чинного законодавства, містить недостовірні відомості та є сфабрикованою, а виконані у ній підписи позивача як замовника робіт є підробленими, позивач за затвердженням даної технічної документації у сільську раду не звертався, будь-які заяви з цього приводу у матеріалах технічної документації відсутні, а відтак рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24.06.2016 року є незаконним та підлягає скасуванню. Із ситуаційної схеми №1, складеної комісією Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області слідує, що на межі земельної ділянки позивача накладена земельна ділянка з кадастровим номером :16:011:0030, яка належить відповідачу ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,0196 га та земельна ділянка з кадастровим номером :16:012:0022, яка належить ОСОБА_2 , орієнтовною площею 0,0274 га, що суперечить проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виготовленого ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» у 2008 році на замовлення позивача, який був затверджений рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 14.09.2009 року №127-24/2009, а тому право позивача на користування належною йому земельною ділянкою підлягає відновленню у судовому порядку.

Одночасно із поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :16:012:0022 та :16:011:0030, які розташовані за адресою: урочище Магурки, с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області і належать на праві власності відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із забороною власникам земельних ділянок відчужувати їх третім особам, а також вчиняти будь-які дії, пов`язані із можливим обмеженням права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :16:014:0009, яка належить позивачу ОСОБА_1 в місцях накладок «перетинів» із зазначеними вище земельними ділянками.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним та скасування рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від від 24.06.2016 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) ОСОБА_1 на земельну ділянку площею з кадастровим номером :16:014:0009, яка розташована в с. Яблуниця участок Магурки, яким незаконно вилучено із його приватної власності частину вищезазначеної земельної ділянки площею 0,0545 га. Із врахуванням наведеного позивача вважає, що існує реальна загроза забудови суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно вилученої у нього частини земельної ділянки об`єктами рекреаційного призначення або відчуження належних їм земельних ділянок на корись третіх осіб, чи зміни конфігурації спірного об`єкта до вирішення спору по суті, що може значно утруднити або зробити неможливими виконання рішення суду у даній справі у разі його ухвалення на користь позивача. При цьому вказані заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, а тому їх застосування не призведе до порушення прав інших учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову, згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1,2 ч.1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, за змістом ст.150 ЦПК України забезпечення позову-це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Також достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дані правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.09.2020 року № 200/12227/17.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову та її мотиви, дослідивши долучені докази, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви та вимог у заяві про забезпечення позову вбачається, що позивачем оскаржується рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24.06.2016 року «Про вилучення, надання та передачу земельних ділянок із комунальної власності у власність(користування) громадян» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1045 га згідно Державного акта серії ЯИ №3908400 з кадастровим номером :16:014:0009, яка розташована в с. Яблуниця участок Магурки(із зімною конфігурації землі та площі з 0,1590 га на 0,1045 га), з посиланням на те, що зазначена технічна документація виготовлена ФОП ОСОБА_4 без погодження та відома позивача, підписи якого є підробленими та який не звертався у сільську раду за наданням дозволу на затвердження вказаної технічної документації та зменшення площі належної йому земельної ділянки.

Стаття 321 ЦК України встановлює принцип непорушності права власності. Відповідно до цієї норми право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначивши у своїй заяві про забезпечення позову про необхідність застосування заходів забезпечення позову у найбільш обтяжливій для відповідачів формі-шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :16:012:0022 та ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :16:011:0030, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , позивач одночасно не зазначив та не долучив до вказаної заяви жодних доказів, що свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення забезпечення позову в обраний ним спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не доведено та не підтверджено відповідними доказами наявність у відповідачів наміру спрямованого на відчуження належних їм земельних ділянок, вчинення ними будь-яких дій чи вжиття заходів, направлених на реалізацію належного їм майна, які б вказували на існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зважаючи на те, що оскаржуване позивачем рішення органу місцевого самоврядування ухвалене ще у 2016 році.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення у разі задоволення позову, без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд також враховує те, що однією із вимог у прохальній частині позову позивачем зазначено вимогу про витребування частини належної йому земельної ділянки площею 0,0545 га, яка розташована в с. Яблуниця, участок Магурки Надвірнянського району Івано-Франківської області та є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :16:014:0009 із незаконного володіння Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Одночасно позивач вказує, що з боку відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мають місце накладки належних їм земельних ділянок з кадастровими номерами :16:012:0022 та :16:011:0030, які розташовані за адресою: урочище Магурки, с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області на частину належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :16:014:0009, що призвело до самовільного зайняття останніми частини земельної ділянки позивача площею 0,0545 га.

Разом з тим, вказана цивільна справа на даний час знаходиться на стадії підготовчого провадження, а тому позиції сторін спору, як і надані до справи докази не встановлювались судом і оцінка таким не надавалась, відтак питання щодо правомірності дій Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області при ухваленні рішення №32-5/2016 від від 24.06.2016 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) ОСОБА_1 на земельну ділянку площею з кадастровим номером :16:014:0009, яка розташована в с. Яблуниця участок Магурки, а також встановлення наявності чи відсутності факту вилучення частини належної позивачу земельної ділянки з боку Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області чи самовільного захоплення з боку відповідачів у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 підлягає встановленню судом під час розгляду справи по суті.

Таким чином, на даній стадії судового розгляду вищенаведені обставини позбавляють суд можливості зробити висновок про належність та достатність заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, меті на досягнення якої вони спрямовані, зокрема, встановити є такі необхідними та достатніми на даний час, чи спроможні вони забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, та чи не призведе вжиття таких заходів до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, проаналізувавши заяву про забезпечення позову та її мотиви, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити, оскільки вказана заява є необгрунтованою та передчасною, а застосування заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб на даній стадії судового розгляду може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших учасників справи, зокрема до неправомірного обмеження права власності відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на володіння та розпорядження належними їм земельними ділянками.

На підставі наведеного, керуючись статтями 151-153, 258-260, п.4 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осбі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування п.6.3 та п.п.6.3.1 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24 червня 2016 року, витребування частини земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії -відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. Л. Ваврійчук