Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2099/20 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 46 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу № 296/2099/20 за позовом ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс», Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, яка спричинена смертю потерпілого в результаті дії джерела підвищеної небезпеки

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс», Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Драча Ю.І. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в кінцевій редакції якого просила стягнути:

із ТОВ «САВ-Транс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 281300.00 грн.; із ТОВ «САВ-Транс» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 236900,00 грн.; із АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8700,00 грн.; із АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 8700, 00 грн.; із АТ «СК « Країна» на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого в розмірі 59200,00 грн.; із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю чоловіка в розмірі 3 000 000 грн.; із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування вартості послуги спеціаліста психолога в сумі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_3 , 23 червня 2016 р., близько 23 год. 30 хв., керуючи технічно-справним автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. І. Франка у м. Житомира в напрямку від вул. В. Бердичівської до вул. Хлібної. Здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. І. Франка, що є другорядною та вул. 1-го Травня, яка являється головною, порушуючи вимоги п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, у вищевказаний день та час, ОСОБА_3 , керуючи автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п.33 «дорожні знаки» 2.2 зазначених Правил, здійснив проїзд перехрестя без зупинки, порушуючи вимоги п.16.11 зазначених Правил на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та як наслідок допустив зіткнення з мотоциклом JAWA номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух по вул. 1-го Травня в напрямку вул.. Шевченка до вул. І. Кочерги в м. Житомирі. 23.06.2016 року внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди помер ОСОБА_4 , що був чоловіком позивача та батьком їх дочки ОСОБА_2 . Зазначила, що оскільки ОСОБА_3 , на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «САВ-Транс», шкода має бути відшкодована і підприємством також. Вказала, що внаслідок трагічної подій зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка та донькою батька, що викликало негативні емоції, переживання, втрату душевного спокою..

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «САВ-Транс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 170000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «САВ-Транс» на користь ОСОБА_2 , законний представник якої ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 150000 грн. 00 коп.

Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4350,00 грн.

Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_2 , законний представник якої ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4350,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю чоловіка в розмірі 100000 грн. 00 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2120 грн. 91 коп.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що страховою компанією було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 , оскільки в межах строку встановленого законом нею не було подано заяви про страхове відшкодування.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «САВ-Транс», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказаний позов подано до суду із пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у його задоволенні. Вважає, що початок відліку строку позовної давності розпочався в червні 2016 року з моменту пред`явлення ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Також вважає, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, під час виконання трудових обов`язків, незалежно від характеру такої шкоди (матеріальна або моральна) відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм. Крім цього вказує, що позивачем пропущено трирічний строк для отримання страхового відшкодування.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що стягнення із нього, із ТОВ «САВ-Транс» та АТ «СК «Країна» моральної шкоди на користь позивача призведе до його потрійної відповідальності, оскільки ТОВ «САВ-Транс» та АТ «СК «Країна» в подальшому будуть мати право зворотної вимоги до нього за виплачені ними кошти за даним рішенням суду. Також вказує на пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «САВ-Транс» задоволенню не підлягає, апеляційні скарги АТ «СК «Країна» та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.01.2017 року у справі №296/8188/16-к відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_3 , 23 червня 2016 р., близько 23 год. 30 хв., керуючи технічно-справним автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. І. Франка у м. Житомира в напрямку від вул. В. Бердичівської до вул. Хлібної.

Здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. І. Франка, що є другорядною та вул. 1-го Травня, яка являється головною, порушуючи вимоги п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, у вищевказаний день та час, ОСОБА_3 , керуючи автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п.33 «дорожні знаки» 2.2 зазначених Правил, здійснив проїзд перехрестя без зупинки, порушуючи вимоги п.16.11 зазначених Правил на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та як наслідок допустив зіткнення з мотоциклом JAWA номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух по вул. 1-го Травня в напрямку вул. Шевченка до вул. І. Кочерги в м. Житомирі (том 1, а.с. 19-20).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2017 року вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03.01.2017 року щодо ОСОБА_3 в частині призначення основного покарання змінено. Призначено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, 2 роки обмеження волі. У решті вирок суду залишено без змін (том 1, а.с. 21-23).

Постановою Верховного суду від 04.12.2018 року ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2017 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін, а касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області без задоволення (том 1, а.с. 24-26).

На час вчинення ДТП власником автобуса Shaolin SLG 6920CGN номерний знак НОМЕР_1 було ТОВ «САВ-Транс» з яким ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах.

Також встановлено, що автобус Shaolin SLG 6920CGN номерний знак НОМЕР_1 було застраховано в АТ «СК «Країна», що вбачається з полісу № АІ 9522469 (том. 1, а.с.27).

Вказані обставини сторонами не оспорюються, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Що стосується вимог до ТОВ «САВ-Транс».

За загальними правилом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Враховуючи встановлені обставини справи у їх взаємозв`язку із наведеними нормами матеріального закону, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «САВ-Транс», а тому рішення суду у цій частині слід залишити без змін.

Що стосується вимог до АТ «СК «Країна».

Згідно із п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1. ст. 36 Закону).

В свою чергу, за приписами п.п 37.1.4. п.37.1. ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані строки є преклюзивними.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 звернулася 16 жовтня 2019 року, інших заяв аналогічного змісту та що відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» матеріали справи не містять.

У справі, що переглядається, встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 23.06.2016.

Із заявою до відповідача АТ «СК «Країна» про страхове відшкодування позивач ОСОБА_1 звернулася 16 жовтня 2019 року, тобто поза межами строків, передбачених пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, відсутні правові підстави для стягнення із АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги АТ «СК «Країна», колегія суддів вважає, що позов до АТ «СК «Країна» є безпідставним і задоволенню не підлягає, оскільки позивач пропустивши строк звернення до страховика з вимогою про відшкодування шкоди, втратила право на таке відшкодування.

Отже, рішення суду у цій частині належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Що стосується вимог до ОСОБА_3 .

Як зазначено судом вище, відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Відтак, суд першої інстанції, встановивши, що шкоду завдано внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, належним на праві власності ТОВ «САВ-Транс», дійшов до помилкового висновку про покладення обов`язку з відшкодування завданої шкоди на відповідача ОСОБА_3 .

А тому рішення суду у цій частині також слід скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , то додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2021 року, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2120 грн. 91 коп. належить скасувати.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 61,75%, апеляційні скарги АТ «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_3 задоволені на 46,34%, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс» залишено без задоволення.

Виходячи із наведеного, із Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс» в дохід держави слід стягнути 3199,88 грн. судового збору за подання позовної заяви, а також із Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс» на користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 9262,50 грн., із ОСОБА_1 на користь АТ «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_3 належить стягнути по 2979,89 грн. судового збору за подання апеляційної скарги кожному.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року в частині розподілу судових витрат та додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2021 року скасувати.

Здійснити перерозподіл судових витрат у справі.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс» в дохід держави 3199,88 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_3 по 2979,89 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Транс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 9262,50 грн.

В решті рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2021.

Головуючий Судді