Справа № 158/2775/20 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/1359/21 Категорія: 62 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 ,

представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2435 га, кадастровий номер :01:001:0183, що знаходиться в АДРЕСА_1.

02 лютого 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 , позивачу по справі. У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця у спадкоємця відсутні.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2435 га, кадастровий номер :01:001:0183, що знаходиться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2435 га, кадастровий номер :01:001:0183, що знаходиться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, особи, яка не брала участі у справі та представника особи, яка не брала участі у справі, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.12.2019 року.

Належність вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_4 , на яке просить визнати право власності позивачка, підтверджується Витягом з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №287832 від 17.12.2008 року, а також довідкою Виконавчого комітету Тростянецької сільської ради Ківерцівського району, Волинської області №951 від 16.12.2019 року.

02 лютого 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 , позивачу по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме що, ОСОБА_4 приходиться ОСОБА_1 матір`ю, стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 26.02.1967 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 06.02.1988 року.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 лютого 2020 року у справі №158/3576/19 за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області було визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач у визначений термін звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Як видно з доданих до апеляційної скарги доказів, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5 , який є братом позивачки ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4 .. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через два місяці після смерті свого батька ОСОБА_6 . ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в шлюбі на час смерті ОСОБА_4 , а отже, спадкове майно належало їм на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_2 - внучка померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та дочка померлого ОСОБА_5 , яка не була залучена позивачкою ОСОБА_1 в якості відповідача до розгляду даної справи, подала до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою докази, що свідчать про те, що її батько прийняв спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем. Зокрема, це - довідки відділення поліції № 1 в м. Ківерці та ОСББ «Жасмін Луцьк», що померлий ОСОБА_5 не проживав з 2009 року по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_2 , оскільки виїхав на постійне місце проживання в село Озеро Ківерцівського району доглядати своїх батьків похилого віку.

Крім того, ОСОБА_2 надала суду постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2021 року № 248/02-31, копії заяви ОСОБА_5 до правоохоронних органів щодо продовження терміну дії дозволу на зберігання та носіння мисливської, вогнепальної зброї від 26.11.2018 року із зазначенням своєї адреси проживання - АДРЕСА_1 , а також рапорта працівника поліції від 20.10.2018 р. щодо перевірки стану зберігання зброї ОСОБА_5 за його місцем проживання за цією ж адресою, та договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності громадян, що мають у володінні зброю, від 20.11.2018 року, укладеного ОСОБА_5 із страховою компанією, де вказано його місце проживання за адресою в с. Озеро.

Як стверджувала ОСОБА_2 , у відповідності до правил спадкової трансмісії вона і її брат фактично успадкували частину майна, яка належала б за законом їх батькові ( ОСОБА_5 ), оскільки він проживав без реєстрації у житловому будинку своїх батьків, а тому є таким, що фактично прийняв спадщину після померлого діда.

Такі доводи апелянта суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Верховним Судом у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц сформульовані правові висновки, відповідно до яких рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З огляду на викладене право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З інформації приватного нотаріуса Пастухової Н. В. вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як у встановлений законом строк звернулися із заявами до нотаріуса.

Як встановлено судом, апелянт ОСОБА_2 не була відповідачем у даному позові та не брала участі в розгляді даної справи місцевим судом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Встановивши, що ОСОБА_2 , звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, надала докази на підтвердження того, що рішення суду першої інстанції безпосередньо впливає на її спадкові права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі.

Крім того, постановою Волинського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №158/3576/19 щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 скасовано, в позові відмовлено. Зазначені вище обставини підтверджуються даною постановою.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року в даній справі скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 січня 2022 року.

Головуючий

Судді :