Справа № 450/2275/18 Провадження № 4-с/450/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Пустомитівський районний суду Львівської області у складі

головуючого-судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

представника скаржника - адвоката Квак В.М.,

приватного виконавця Баірової Н.М.,

суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 ,

представника стягувача- адвоката Шеіної А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, зацікавлені особи: суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

13.10.2021 року ОСОБА_2 , як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до Пустомитівського районного суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця Баірової Н.М. , дії якої просить визнати неправомірними , а саме : визнати недійсними оцінку майна боржника ОСОБА_2 - житлового будинку площею 91.9 кв.м та земельної ділянки площею 0,0880 га, кадастровий номер :01:002:0379, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . , викладені у Звіті про незалежну оцінку майна та Звіті про експертну грошову оцінку майна, складених 07.10.2021р; визнати неправомірними дії приватного виконавця Баірової Н.М. в частині використання таких висновків про вартість зазначених будинку та земельної ділянки у виконавчому провадженні №66846541; зобов`язати приватного виконавця Баірову Н.М. не використовувати висновки про вартість будинку та земельної ділянки від 07.10.2021 у виконавчому провадженні №66846541, які складені суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_1 з визначення ринкової вартості такого описаного та арештованого майна і передачу його на реалізацію на ресурсі системи електронних торгів «СЕТАМ».

Скаргу мотивує тим, що 16.09.2021р. приватний виконавець Баірова Н.М. відкрила виконавче провадження №66846541 про стягнення з нього заборгованості за договором позики, та яка 04.10.2021р. винесла постанову про призначення суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1 , якому доручила проведення оцінки належних йому будинку та земельної ділянки. А 11.10.2021р. він отримав по пошті повідомлення від приватного виконавця про проведену 07.10.2021р. оцінку майна, з доданими копіями висновків на 2-х аркушах, однак складений оцінювачем Звіт йому не направлявся і такий він не отримував.

Дій приватного виконавця щодо визнання висновків про вартість належних йому будинку та земельної ділянки і передачу їх на торги вважає протиправними, оскільки такі висновки зроблені з грубим порушенням діючого законодавства та з визначенням явно заниженої їх вартості.

Стверджує, що оцінка зроблена без проведення реального обстеження будинку і земельної ділянки, та з порушенням процедури, визначеної ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема без дотримання вимог, встановлених ст.ст.9,11,12,32,33 даного Закону, а також не у відповідності з пунктами 50,51,54 «Національного стандарту №1» «Загальних засад оцінки майна і майнових прав» від 10.09.2003 р.

18.10.2021р. скарга ОСОБА_2 прийнята до провадження.

24.11.2021р. суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_1 подав відзив на скаргу, в задоволенні якої просить відмовити. Вважає твердження ОСОБА_2 про те, що він не оглядав і не обстежував об`єкти оцінки такими, що не відповідають дійсності, так як він був особисто присутній під час опису та арешту даного майна, проведеного 22.09.2021р.

Стверджує, що 07.10.2021р. Звіти про оцінку будинку та земельної ділянки ним особисто були передані приватному виконавцю. Зазначає, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про те, що ним 07.10.2021р. буде оглядатися будинок і земельна ділянка. Однак боржник не виконав свій обов`язок щодо надання доступу до майна для його огляду, тому о 09:12 год. 07.10.2021р. він разом з приватним виконавцем проводив огляд майна, однак хвіртка та ворота будинку були зачинені. Чинне законодавство передбачає можливість виготовлення звіту про оцінку майна без особистого огляду оцінювачем житлового будинку всередині.

Вважає, що оціночна процедура щодо огляду майна проведена у відповідності до вимог діючого законодавства, а складені ним Звіти відповідають встановленій формі.

25.11.2021р. приватний виконавець Баірова Н.М. подала відзив на скаргу, в задоволенні якої просить відмовити за безпідставністю. Зазначає, що 16.09.2021р. нею відкрито виконавче провадження № 66846541 з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. Згідно винесеної нею 04.10.2021р. постанови, ФОП ОСОБА_1 був призначений суб`єктом оціночної діяльності у даному виконавчому провадженні, та який 07.10.2021р. виготовив два звіти про оцінку належних боржнику ОСОБА_2 будинку і земельної ділянки.

Щодо тверджень скаржника про його незгоду із звітами про оцінку належного йому майна, яку вважає заниженою, то такі є безпідставними, оскільки скаржником не надано належних доказів на їх спростування.

Зазначає, що ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про те, що оцінювач ОСОБА_1 07.10.2021р. буде оглядати будинок і земельну ділянку, однак такий не виконав свій обов`язку та не надав доступ до майна для його огляду. Свідченням того, що оцінювач 07.10.2021р. оглядав будинок і земельну ділянку, є зроблені ним на місці фотографії, відображені у звітах.

Вважає, що огляд майна боржника та його оцінка проведена у відповідності до вимог діючого законодавства та з дотриманням процедури, встановленої пунктами 51,56 «Національного стандарту №1» «Загальних засад оцінки майна і майнових прав».

06.12.2021р. представник скаржника- адвокат Квак В.М. подав відповідь на відзив, яка за змістом є повторенням поданої скарги. Крім того зазначив, що у скерованому на адресу ОСОБА_2 «вимозі 07.10.2021р. надати доступ...», не вказано, в який саме час боржник мав надати такий доступ, та що ОСОБА_2 не отримував і не міг фізично отримати таку вимогу, оскільки з 05.10.2021р. перебував на стаціонарному лікуванні за місцем проживання у м.Луцьку. Тому підпис про отримання згаданої вимоги, вчинений від імені ОСОБА_2 , виконаний не ним, а іншою особою. При тому просить врахувати, що як слідує з офіційного сайту Укрпошти, таке відправлення ( вимога виконавця) доставлена 06.10.2021р. о 23:00 год., що не відповідає дійсності, тому така інформація є недостовірною.

Також просить врахувати, що на доданих до Звіту 6-ти фотосвітлинах , які за твердженням оцінювача зроблені 07.10.2021р., містяться ознаки фальсифікації, оскільки на 3-х з них значиться дата та час, а на 3-х інших такі відсутні.

Стверджує, що звіт про оцінку майна повинен бути зареєстрованим в Єдиній базі даних звітів про оцінку, однак такий станом за 07.10.2021р. не значиться зареєстрованим.

У своєму запереченні на відповідь на відзив від 28.12.2021р., приватний виконавець

Баірова Н.М. заперечує обставини, викладені у відповіді на відзив, яке за змістом є аналогічним відзиву від 25.11.2021р.

В судовому засіданні представник скаржника- адвокат Квак В.М. скаргу ОСОБА_2 підтримав з підстав, наведених у скарзі та відповіді на відзив, скаргу просить задовольнити. Крім того зазначив, що приватний виконавець зобов`язаний був спочатку встановити наявність у боржника рухомого майна та провести його реалізацію, і тільки після того описувати та реалізовувати нерухоме майно. Однак дана процедура не була дотримана, незважаючи на те, що ОСОБА_2 являється власником автомобіля.

Приватний виконавець Баїрова Н.М. в судовому засіданні заперечила щодо поданої скарги з підстав, зазначених в поданих нею відзиві та запереченні на відповідь на відзив, в задоволенні скарг просить відмовити. Стверджує, що скаржник не надав доказів підтвердження порушення процедури проведення оцінки майна та не вказав, яка норма закону нею порушена.

Суб`єкт оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги з підстав, наведених у відзиві. Вважає, що проведена ним оцінка майна та дії приватного виконавця відповідають вимогам діючого законодавства. Зазначив, що 22.09.2021р. був присутній під час опису та арешту майна, який проводився приватним виконавцем, в процесі якого оглядав об`єкти оцінки, які повторно оглядав 07.10.2021р.

Представник стягувача- адвокат Шеіна А.А в судовому засіданні заперечила щодо поданої скарги, в задоволенні якої просить відмовити. Скаргу вважає безпідставною та поданою в цілях перешкодити ОСОБА_3 стягненню з ОСОБА_2 боргу.

Заслухавши представника скаржника, приватного виконавця, суб`єкта оціночної діяльності та представника стягувача, дослідивши матеріали скарги та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Статтями 447, 448 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. . Така скарга подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення.

Аналогічна норма міститься у ст.74 Закону України "Про виконавче провадження"

(надалі-Закон).

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.Умови і порядок виконання рішень судів, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, право на звернення до суду із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням, яке вчиняється відповідним виконавцем. При цьому, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності , здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Дана висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року(справа № 821/197/18) та від 12.06.2019 року (справа № 308/12150/16-ц).

Тому суд вважає, що скаржник правомірно звернувся до суду, в тому числі і щодо оскарження оцінки майна, проведеної у виконавчому провадженні, саме в порядку оскарження рішень та дій приватного виконавця.

Судом встановлено, що 16.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66846541 про примусове виконання дублікату виконавчого листа № 450/2275/18, виданого 02.01.2019 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 5244000 грн.

В той же день приватним виконавцем винесено Постанову про розшук майна боржника - автомобіля DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , а також винесено Постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_2

21.09.2021 приватний виконавець скерував божнику ОСОБА_2 : вимогу надати в строк до 28.09.2021 вказаний автомобіль для опису та арешту з метою реального виконання рішення суду; та вимогу про необхідність о 12 годині 22.09.2021р.надати доступ до житлового будинку і земельної ділянки з метою їх опису і арешту.

22.09.2021 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої, з метою реального виконання рішення суду слід здійснити опис та арешт будинку та земельної ділянки, належних на праві власності ОСОБА_2

22.09.2021 приватним виконавцем складено Акт щодо не забезпечення доступу для здійснення опису за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно Постанови приватного виконавця від 04.10.2021, суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні № 66846541 та його зобов`язано надати звіт про оцінку житлового будинку загальною площею 91,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 і земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0379 (без зазначення адреси).

04.10.2021 приватний виконавець скерував боржнику ОСОБА_2 вимога надати 07.10.2021 доступ для проведення оцінки нерухомого майна( без зазначення часу (години).

07.10.2021 приватний виконавець скерувала боржнику ОСОБА_2 повідомлення про проведені оцінки нерухомого майна (будинку і земельної ділянки).

Згідно акту виконаних робіт від 07.10.2021, суб`єкт оціночної діяльності передав приватному виконавцю звіти по незалежній оцінці майна від 07.10.2021.

08.10.2021 нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , приватним виконавцем скеровано для реалізації через електронні торги «СЕТАМ».

Зі Звіту про незалежну оцінку майна слідує, що огляд об`єкту оцінки, дата завершення складання звіту та дата оцінки вказані як 07 жовтня 2021 року. Ринкова вартість житлового будинку площею 91.9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1 537 200 грн.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку майна, огляд об`єкту оцінки, дата завершення складання звіту та дата оцінки вказані як 07 жовтня 2021 року. Ринкова вартість земельної діялнки площею 0,0880 га за адресою: АДРЕСА_1 становить 586400 грн.

Оцінюючи дії приватного виконавця стосовно дотримання ним вимог закону щодо порядку реалізації майна боржника, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження"; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права, обов`язки.

Згідно із ч.1 ст.50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом, першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.

На дану обставину звернув увагу Верховного Суду, яка викладена у Постанові від 17.02.2021 року (справа № 199/4891/19-ц провадження № 61-15558св20).

З огляду на вищенаведене суд вважає, що приватним виконавцем не було дотримано вимог щодо черговості стягнення на майно, оскільки відкривши 16.09.2021 виконавче провадження, він не вжив заходів до перевірки наявності коштів на рахунках боржника. Крім того, встановивши наявність у боржника рухомого майна та визначивши 21.09.2021р. боржнику строк на надання транспортного засобу до 28.09.2021, приватний виконавець вже 16.09.2021 (у день відкриття виконавчого провадження), за відсутності офіційного підтвердження наявності такого майна у боржника, винесла постанову про розшук транспортного засобу.

Незважаючи, що строк надання транспортного засобу було встановлено виконавцем до 28.09.2021, такий вже 22.09.2021 виніс постанову та здійснив опис і арешт нерухомого майна боржника, що не узгоджується з вимогами ст.50 Закону .

Верховний Суд у своїй Постанові від 17.02.2021 року (справа № 199/4891/19-ц провадження № 61-15558св20) у аналогічній справі зазначив, що «Правило щодо застосування встановленої законом черговості звернення стягнення на майно боржника, а саме, що в першу чергу звернення стягнення повинно відбуватись на кошти та рухоме майно, має істотне значення. Відповідно, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ" Про виконавче провадження" здійснюються у виключному випадку у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.?У цій справі, при наявності у боржника коштів та рухомого майна, а також окремої від приватного будинку земельної ділянки, приватний виконавець в порушення? ? встановленого Законом порядку черговості звернення стягнення на різні види майна боржника, звернув стягнення на житловий будинок, в якому проживає боржник, що призвело до незаконного позбавлення особи права власності на житло».? ?

У даній справі суд вважає, що приватний виконавець припустився аналогічних порушень закону, так як без з`ясування наявності у боржника коштів на рахунках і за наявності рухомого майна?, в порушення? ?встановленого Законом порядку черговості звернення стягнення на різні види майна боржника, одразу ж почав вчиняти виконавчі дії щодо стягнення на житловий будинок, в якому проживає боржник.

Надаючи оцінку діям виконавця щодо призначення і проведення незалежної оцінки майна, суд виходить з наступного.

Суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 був залучений до даного виконавчого провадження на підставі постанови від 04.10.2021.

Однак з постанови про опис і арешт майна боржника від 22.09.2021, винесеної у цьому ж виконавчому провадженні слідує, що ще 22.09.2021 року ФОП ОСОБА_1 приймав участь у цьому ж виконавчому провадженні, про що свідчить його підпис у вказаній постанові, а також це визнано ним у відзиві на скаргу та в судовому засіданні.

Діючим законодавством не передбачено право приватного виконавця залучати суб`єкта оціночної діяльності до участі у проведенні виконавчих дій до винесення відповідної постанови.

За таких обставин суд погоджується з доводами скаржника, що у даному випадку знівельовано поняття незалежного оцінювання майна, оскільки суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_1 , не будучи у законний спосіб залученим до участі у виконавчому провадженні, не маючи жодних законних повноважень , за 12 днів до такого залучення , брав участь у даному виконавчому провадженні разом з приватним виконавцем та стягувачем. При тому оцінювач ОСОБА_1 , визнавши факт, що він проводив огляд майна під час його опису ( не будучи залученим до провадження), не надав обгрунтувань законності таких своїх дій.

З встановленого суд приходить висновку, що залучивши 22.09.2021 суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_1 до участі у виконавчих діях щодо опису та арешту майна без винесення відповідної постанови (яка була ухвалена тільки 04.10.2021), приватний виконавець діяла всупереч вимогам ст.19 Конституції України та ст.ст.18, 20 Закону .

Суд також критично ставиться до тверджень приватного виконавця та суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 , що оцінка майна проводилась 07.10.2021, та що боржник умисно не надав можливості доступу оцінювача до нерухомого майна.

Згідно вимоги приватного виконавця від 04.10.2021, боржника було зобов`язана надати доступ до майна 07.10.2021, однак не зазначено об якій годині оцінювач мав намір проводити оцінку. При тому, що в аналогічній вимозі від 21.09.2021, приватний виконавець зазначила час (годину) проведення такої виконавчої дії.

Суд вважає, що скаржником доведено факт об`єктивної неможливості надати доступ до майна оцінювачу та про його необізнаність з намірами провести оцінку майна 07.10.2021, оскільки такі обставини підтверджується належними доказами.

Згідно копії виписки № 16505 КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 11.10.2021 , ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з 05.10.2021 по 11.10.2021 з діагнозом: ІХС, нестабільна стенокардія (від 01.10.2021 по 08.10.2021). Артеріальна гіпертензія ІІ ст., ст.3, ризик 4 (дуже високий).

Надані приватним виконавцем підтвердження скерування вимоги про допуск оцінювача та інтернет підтвердження вручення такої вимоги боржнику, суд не бере до уваги, оскільки суду не надано доказів, який саме документ скеровувався приватним виконавцем, а з наданих інтернет даних убачається, що повідомлення вручено 06.10.2021. Однак, згідно інтернет даних, які надано представником скаржника, повідомлення вручено особисто 06.10.2021 о 23 год., що само по собі ставить під сумнів дані, які містяться в інтернет відомостях. Зокрема, о 23 годині поштове відправлення не могло вручатись працівниками пошти, та окрім того, як зазначалось вище, ОСОБА_2 у період , коли ніби-то особисто отримав таке повідомлення, перебував на стаціонарному лікуванні в іншій області України.

Суд не бере до уваги твердження оцінювача майна, що ним не проводився безпосередній огляд приміщення всередині із-за того, що боржник не забезпечив доступ оскільки, як встановлено судом, боржник з поважних причин був відсутній і не міг знати про наміри оцінювача саме 07.10.2021 проводити оцінку майна. Окрім того, оцінювач у відзиві зазначив, що хвіртка та ворота будинку були зачинені, однак не надав доказів, що намагався принаймні подзвонити по телефону, опитати сусідів тощо.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що призначення дати оцінки майна, доведення її до відома боржника та не проведення огляду майна були здійснені не у встановлений законом спосіб, що підтверджується дослідженими судом доказами. Тому суд не бере до уваги покликання приватного виконавця на правові позиції в зазначених ним Постановах Верховного Суду, оскільки в таких звернуто увагу саме на не доведення боржником факту неможливості надати доступ оцінювачу майна. У даному випадку такі факти боржником доведені належними і допустимими доказами.

Стосовно звітів про оцінку майна, суд приходить до висновку, що такі зроблені зацікавленої особою, з порушенням порядку їх проведення та викликають сумнів у їх достовірності.

Суд погоджується з доводами представника скаржника, що проведення оцінки двох об`єктів нерухомого майна та складання двох звітів на протязі одного робочого дня - 07.10.2021р. у тому обсязі, який надано суду, є фізично неспроможним, оскільки Звіт про незалежну оцінку будинку складається з 92 арк., а Звіт про експертну грошову оцінку - з 30.

Як ствердили оцінювач майна і приватний виконавець, оцінка майна розпочалась зранку 07.10. 2021 і в той же день повністю оформлені звіти були передані приватному виконавцю.

Суд також звертає увагу, що за твердженнями оцінювача майна, підтвердженням проведення огляду саме 07.10.2021 є фотозйомки з часом та датою проведення зйомки. Однак з 10 фотозйомок , в обох звітах час і дата є на 6-ти фото, а на 4-х відсутні. Окрім того, у двох звітах міститься одна і та ж фотозйомка загального виду будинку, однак на одній є дата і час зйомки, а на другій (аналогічній), дати і час відсутні.

Тому суд погоджується з доводами представника скаржника, що дати і час на фотозйомках могли проставлятись вже після фотозйомки, що викликає сумнів в їх належності.

Зі звіту про оцінку житлового будинку убачається, що оцінювачем брались до уваги дані ринку нерухомості тільки до вересня 2021 року.

З огляду на досліджені докази та враховуючи об`ємність двох звітів про оцінку майна і час їх виготовлення, зазначений у звітах, суд вважає, що такі не могли бути виготовлені протягом одного робочого дня, а виготовлялись у період з 22.09.2021 по 07.10.2021.

У статті 1 Закону унормовано, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів , які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 57 Закону , визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою , зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З врахуванням позовних вимог у даній справі боржник, окрім іншого, оскаржує і оцінку майна в порядку оскарження рішень та дій виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (надалі-Закон про оцінку майна).

Згідно із ч.4 ст.3 зазначеного Закону, процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (ч.1 ст.10, ч.1 ст.11 Закону про оцінку майна .

Частиною 1 ст.12 Закону про оцінку майна встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із ч.6 ст. 9 Закону про оцінку майна , положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМ України від 10.09.2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт №1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМ України від 28.10.2004 року № 442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2, з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту №1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту №1, незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту №1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту №1, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту № 1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону про оцінку майна, замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту №1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Виходячи з наведеного суд вважає, що експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

Ураховуючи викладене, суд вважає що під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження, приватним виконавцем було порушено положення

Закону про оцінку майна , Національного стандарту № 2, з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

Аналіз висновків про вартість майна свідчить про те, що суб`єкт оціночної діяльності обрав порівняльний метод оцінки та використав методичний підхід зіставлення цін продажу подібних будинків та земельних ділянок.

Між тим, пунктами 15, 16 Національного стандарту №1 регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки в разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації, у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту №1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 12.06.2019 року у справі

№308/12150/16-ц (провадження №4-187цс19) вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

Верховний Суд у своїй Постанові від 07.04.2021 року, прийнятій у справі №753/3055/18 (провадження №61-15879св20) вказав, що від встановлення конкретних обставини справи, з урахуванням доводів скаржника, а саме, дотримання суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника пунктів 51, 56 Національного стандарту №1, залежить правильність вирішення спору.

У даній справі оцінювач зазначивши, що будинок має загальну площу 91.9 кв.м, та що ціна квадратного метра меншого за площею будинку завжди більше ціни квадратного метра будинку більшої площі, взяв для порівняння 5-ть будинків, які за площею в два і більше разів перевищують площу досліджуваного будинку (194 кв.м, 214 кв.м, 195 кв.м, 170 кв.м та 200 кв.м.) При тому оцінювач встановивши, що вартість одного квадратного метра більших за площею будинків, складає від 18242,52 грн. до 20460,24 грн. , та незважаючи на те, що площа 1 кв.м меншого за площею будинку (в даному випадку досліджуваного будинку) повинна, за його висновками, бути більшою, ніж у будинках більшої площі, встановив, що ринкова вартість досліджуваного ним будинку складає 16 726,56 грн. за квадратний метр.

Тому такі висновки щодо вартості спірного будинку не узгоджуються з висновками оцінювача щодо методів оцінки та вартості аналогічних будинків, а також свідчать, що оцінювач не брав до уваги жодного аналогічного об`єкту за площею.

Аналогічне слід зазначити і щодо оцінки земельної ділянки.

Зокрема, оцінювач майна при наданні висновку щодо вартості земельної ділянки, застосувавши порівняльний метод, навів як аналоги інші 5-ть земельних ділянок. Однак вказані аналоги містять застереження «під забудову», тоді як досліджувана земельна ділянка, як зазначено у звіті, є « забудованою» .

Отже оцінювач для порівняльного методу не взяв жодної аналогічної забудованої земельної ділянки. За таких обставин визначення вартості досліджуваної земельної ділянки було здійснено не у спосіб (метод) визначений оцінювачем, що може свідчити про спотворення результатів оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, та достатність доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст.1,5,10,18,50,57,74 Закону України "Про виконавче провадження" ;

ст. ст. 3,9,11,12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»; Національним стандартом №2 «Оцінка нерухомого майна»; ст.ст.5,10,13,76-81, 258-261, 351-354, 446- 452 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_2 від 13 жовтня 2021 року на рішення та дії приватного виконавця , задоволити.

Визнати недійсною оцінку майна боржника ОСОБА_2 , викладену у Звіті про незалежну оцінку майна, складеного 07.10.2021р. - житлового будинку площею 91.9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсною оцінку майна боржника ОСОБА_2 , викладену у Звіті про експертну грошову оцінку майна, складеного 07.10.2021р. - земельної ділянки площею 0,0880 га, кадастровий номер :01:002:0379, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни в частині використання висновків про вартість майна-будинку від 07.10.2021 та вартість земельної ділянки від 07.10.2021 у виконавчому провадженні №66846541, складених суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 з визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника ОСОБА_2 та передачу майна на реалізацію на ресурсі системи електронних торгів «СЕТАМ».

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірову Наталію Михайлівну не використовувати висновки про вартість майна - будинку від 07.10.2021 та вартість майна - земельної ділянки від 07.10.2021 у виконавчому провадженні №66846541, складених суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 з визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника ОСОБА_2 та передачу майна на реалізацію на ресурсі системи електронних торгів «СЕТАМ».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області та в порядку, визначеному ст.354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 31.12.2021р.

Суддя М.О. Кіпчарський