Справа № 521/6823/18
Провадження № 2/521/659/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з нежитлового приміщення літньої кухні та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з нежитлового приміщення літньої кухні та зняття з реєстрації, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні її приміщенням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з нежитлового приміщення літньої кухні, загальною площею 48,9 кв.м., будинку АДРЕСА_2 ; зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24.09.2003р. вона, діючи від свого імені та від імені недієздатних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та її донька ОСОБА_7 купили в рівних частках у ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_4 , що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 41 кв.м. Відповідний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за № 230. Разом із квартирою колишня власниця ОСОБА_8 продала їм і нежитлове приміщення літню кухню, побудовану біля будинку АДРЕСА_2 . Оскільки на момент продажу квартири не було оформлено право власності на нежитлове приміщення літню кухню, то вона не була включена в договір купівлі-продажу, а продавець надала їм письмову розписку, згідно якої приміщення літньої кухні було їм продано. Згідно вказаного договору продавець зобов`язалася після його укладення в місячний термін звільнити всі приміщення. Однак свого зобов`язання не виконала, проживала в квартирі та літній кухні довгий час і під будь-яким приводом зволікала із звільненням квартири та підсобного приміщення. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.10.2004р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виселено. Поки справа розглядалася в суді ОСОБА_8 шахрайським способом ще раз перепродала приміщення літньої кухні, а саме продала ОСОБА_10 , яка винаймала у неї приміщення літньої кухні. Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 р. за ОСОБА_10 було визнано право власності на зазначену літню кухню. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16.11.2012р. скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004р., та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог було відмовлено. ОСОБА_10 не будучи власником спірного нежитлового приміщення, проте 29.10.2014р. продала приміщення літньої кухні під видом окремої квартири громадянці ОСОБА_2 . Перед укладанням договору ОСОБА_2 та її чоловік були попереджені нею та головою ОСМД «Наталі» ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_10 не є власником приміщення, яке продає. Не дивлячись на це, ОСОБА_2 разом із своєю сім`єю заселилися в приміщення літньої кухні і проживають там до теперішнього часу, порушуючи при цьому їх права на користування приміщенням. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2016р. договір купівлі-продажу квартири від 30.10.2014р. укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , визнано недійсним, у зв`язку із чим було скасовано запис про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на приміщення літньої кухні. Серед іншого зазначила, що за її заявою приміщенню літньої кухні було присвоєно адресу: приміщення АДРЕСА_1 та за нею зареєстровано право власності на нежитлове приміщення літньої кухні загальною площею 48,9 кв.м.. Вона та голова ОСМД «Наталі» попередили відповідачів про необхідність звільнення нежитлового приміщення літньої кухні та зняття з реєстраційного обліку, але відповідачі ігнорують попередження та продовжують займати вказане приміщення не маючи на це законних підстав. Відповідачі таким чином порушують її права власності (володіння, користування, відчуження) на житло. За даних обставин вона позбавлена можливості вільно користуватися власним майном, дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та позов просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися заздалегідь належним чином, причини явки суду не повідомили та з заявами і клопотаннями до суду не зверталися.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.

На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 24.09.2003 року ОСОБА_12 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та як опікун, від імені недієздатної ОСОБА_5 та недієздатної ОСОБА_6 , ОСОБА_7 уклали договір купівлі-продажу квартири під номером АДРЕСА_4 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 41,0 кв.м. в тому числі житловою площею 28,2 кв.м., корисною площею 41,0 кв.м.

Зазначена квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 14.08.2003 року за реєстром №3-19730, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 21.08.2003 року у реєстровій книзі під номером 381 пр.стр.76, реєстр №230. (а.с. 13)

19.03.2004 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було визнано за ОСОБА_10 право власності на будівлю літ «Е» будинку АДРЕСА_2 , яке складається з однієї житлової кімнати загальною площею 16,7 кв.м. та підсобних приміщень (а.с.16-17)

16.11.2012 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року було скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , Малиновської районної адміністрації м. Одеси про визнання права власності на нерухоме майно було відмовлено (а.с.18-20).

30.10.2014 року ОСОБА_10 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_10 квартиру літ. Е у будинку під АДРЕСА_2 (а.с.26-27).

На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 30.10.2014 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі № 2719 та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Пачевою І.І. (а.с. 21-25)

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 20.10.2016р.

29 грудня 2016 року після набрання рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року законної сили, державним реєстратором Фариною Л.В. було винесено рішення №33265393 про скасування запису про право власності про скасування державної реєстрації за номером 7525696 (а.с. 30).

Так 06 березня 2018 року державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40071189 від 12 березня 2018 року 16:44:47 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис 25201397 про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) нежитлове приміщення літньої кухні, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 48,9 кв.м, розташований за адресом: АДРЕСА_3 , як такий, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10 листопада 2014 року, видавник: ПП «Діжен»; довідка з Адресного реєстру, серія та номер: 515411/1, виданий 02 лютого 2015 року, видавник: Адресний реєстр міста Одеси (а.с. 9).

Вищезазначене також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.07.2018р. (а.с. 74)

Відповідно до Довідки № М1-176928-ю/л від 19.07.2021р. слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; окрім того згідно Довідки № М1-176912-ю/л від 19.07.2021р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; а також Довідкою № М1-176930-ю/л від 19.07.2021р. підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 194, 195, 196)

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 387, 391 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення/звільнення приміщення.

При цьому, відповідачами не було підтверджено жодним доказом про наявність у них на час подання позову права користування вказаним приміщенням, зокрема, із відповідачами не укладали ніякого договору щодо відчуження або найму на вказане нежитлове приміщення, тому оскільки відповідачі незаконно користується нежитловим приміщенням, то це свідчить про наявність з боку відповідачів перешкод у доступі, користуванні та розпорядженні вказаним нежитловим приміщенням його одноособовим власником ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, оскільки відповідачі використовують спірне нежитлове приміщення без законних підстав, а позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право користування і розпорядження майном, як закріпленим за ним власником, суд приходить до висновку, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом звільнення відповідачами нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення 101.

Згідно висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.01.2019р. № 0178/01-20, орган опіки та піклування вважає недоцільним виселення малолітнього ОСОБА_4 , 2017р.н., з квартири літ «Е» (приміщення 101) в будинку АДРЕСА_2 , до вирішення остаточного питання відносно права власності щодо будинку АДРЕСА_2 із приведення правовстановлюючих документів у відповідності до вимог чинного законодавства. (а.с. 147-150)

Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2019р. позовні вимоги ОСОБА_2 до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_1 про визнання рішення незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності залишено без задоволення. (а.с.162-170)

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_1 про визнання рішення незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності змінено в його мотивувальній частині шляхом виключення з мотивувальної частини рішення висновків суду про проведення реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно з дотриманням вимог Закону, та залишено без змін рішення суду в його резолютивній частині. (а.с.171-175)

Цим рішенням встановлено, що будівля площею 48,8 кв.м., яку придбала ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого 30.10.2014р. договору купівлі-продажу у ОСОБА_10 , була зареєстрована на праві власності ОСОБА_2 як квартира літ. «Е» за адресою: АДРЕСА_2 ; будівля площею 48.,9кв.м., на яку державним реєстратором зареєстровано право власності ОСОБА_1 є нежитловим приміщенням літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Вказана спірна будівля площею 48,9 кв.м. побудована як окремо розташована будівля на прибудинковій території багатоквартирного шістнадцятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , який до 01 червня 2009 року знаходився на балансі ВАТ «Югозападдорстрой», потому був переданий на баланс ОСББ «Наталі».

Таким чином судом встановлено, що приміщення 101 загальною площею 48,9 кв.м. по АДРЕСА_5 та будівля площею 48,8 кв.м., яку придбала ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого 30.10.2014р. договору купівлі-продажу у ОСОБА_10 , була зареєстрована на праві власності ОСОБА_2 як квартира літ. «Е» за адресою: АДРЕСА_2 є однією і тою ж будівлею.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки на теперішній час право власності на зазначене приміщення зареєстроване за позивачем, відповідачі проживають у ньому без законних підстав, а отже підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст. ст. 317, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 95, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з нежитлового приміщення літньої кухні та зняття з реєстрації - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_6 ) перешкоди в користуванні власністю приміщенням АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2021 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН