Справа № 495/836/20
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 вересня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини про батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 12.02.2020 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини про батька.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що після реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 27 квітня 2012 року, вони не мешкали разом, а тому він стверджує, що не є батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вже після розірвання шлюбу між сторонами 02.10.2012 року.

Враховуючи вищезазначене, позивач ОСОБА_1 просить виключити відомості про батька з актового запису №627 від 16.10.2012 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак 22 липня 2020 року надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, однак адвокат Стрезєв А.І., який діє в її інтересах надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з врахування результатів судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 27 квітня 2012 року Виконкомом Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №02.

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданого 02.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №95, шлюб між сторонами був розірваний.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини записано ОСОБА_1 , матір`ю дитини записано ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданого 10 жовтня 2012 року Віділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №627.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2021 року по даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Згідно Висновку експерта №31 від 05.04.2021 року Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженої громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ймовірністю 99, %, таким чином, батьківство практично доведене.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст.136 СК України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно з ч. 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України).

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява №3451/05).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що для надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової генетичної експертизи, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, відповідно до якого батьківство позивача щодо сумісної дитини сторін практично доведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 140, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини про батька - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шевчук Ю.В.