Справа №: 653/809/21
Провадження № 2/653/708/21
У Х В А Л А

іменем України

18 листопада 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Генічеської міської ради Волошина В.С.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

представника третіх осіб ФГ «Єремко» та ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Фермерське господарство «Єремко», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визнання права довічного успадковуваного володіння землею на одну другу частку земельної ділянки в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати право довічного успадковуваного володіння землею на одну другу частки земельної ділянки в порядку спадкування з кадастровим номером :02:001:0370, площею 30,1943 га, для ведення фермерського господарства за позивачем.

Ухвалою від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 07 червня 2021 року як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі залучено: Фермерське господарство «Єремко», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Від третьої особи ОСОБА_2 на адресу суду надійшла позовна заява, в якій вона просить визнати за нею право довічного успадковуваного володіння землею на Ѕ частки земельної ділянки у порядку спадкування з кадастровим номером :02:001:0370, площею 30,1943 га, для ведення фермерського господарства.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти прийняття позовної заяви третьої особи ОСОБА_2 не заперечував.

Представник відповідача залишив це питання на розсуд суду.

Представник третіх осіб ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він не заперечує проти прийняття до розгляду позовної заяви третьої особи ОСОБА_2 у випадку, якщо вона заявляє вимогу на Ѕ частки земельної ділянки, на яку претендує позивач ОСОБА_1 , тобто ту, яка є предметом спору у даній справі. Однак, заперечує проти прийняття такої позовної заяви до розгляду, якщо мається на увазі інша Ѕ частка земельної ділянки, оскільки у такому разі такий позов не може бути заявлений від третьої особи у цій справі, оскільки він не стосуватиметься предмета спору.

Вивчивши позовну заяву третьої особи, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_2 було залучено судом до участі у справі як третю особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Вона звернулась до суду із позовною заявою як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

За змістом ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, це ймовірні суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у справу із метою захисту своїх суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів. Суд звертає увагу, що вимоги третьої особи у такому разі мають стосуватись саме предмета спору у справі, що розглядається, а їх задоволення має виключати можливість задоволення первісно поданого позову. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом спору, не може бути розглянута як вимога третьої особи, натомість, така вимога може бути заявлена через подання самостійного позову.

Тобто обов`язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, це єдиний предмет спору.

Предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Предметом спору у справі, що розглядається, є такий об`єкт цивільних правовідносин як Ѕ частка визначеної земельної ділянки. Тому третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, може звернутись до суду із позовом у справі, що розглядається, із позовними вимогами саме щодо цієї Ѕ частки земельної ділянки, а не іншої частини земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовну заяву ОСОБА_1 зазначав, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, ОСОБА_5 , проживав з ним на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що її прийняв. Крім того, вказує, що на момент смерті батька зі спадкоємців першої черги разом з ним проживала ще його, ОСОБА_1 , мати, у зв`язку з чим ОСОБА_1 заявляє вимогу на право довічного успадковуваного володіння лише на Ѕ частку земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_2 , у позовній заяві зазначила, що успадкувала право довічного успадковуваного володіння на Ѕ частку земельної ділянки після смерті своєї матері, ОСОБА_6 , яка у свою чергу успадкувала таке право після ОСОБА_5 , оскільки проживала з ним на час його смерті. Третя особа ОСОБА_2 вказує, що після смерті матері заяву до нотаріуса про прийняття спадщини подано лише нею, а тому і право довічного успадковуваного володіння на іншу Ѕ частку земельної ділянки має бути успадковано нею.

За таких обставин вбачається, що предмети спору у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не збігаються, фактично це дві частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0370, площею 30,1943 га, які підлягали успадкуванню ними кожним окремо і після різних осіб ( ОСОБА_1 після батька, тоді як ОСОБА_2 після матері).

Зважаючи на викладене, оскільки позов ОСОБА_2 не стосується предмета спору у справі, що розглядається, такий не може бути прийнятий як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до спільного розгляду із позовом ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 потрібно їй повернути.

Разом з тим, суд звертає увагу третьої особи ОСОБА_2 на те, що вона має право звернутись з такими вимогами, подавши окремий позов.

Керуючись ст.ст. 52, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання права довічного успадковуваного володіння землею на одну другу частку земельної ділянки в порядку спадкування повернути разом з доданими до неї документами ОСОБА_2 .

Копію позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 23 листопада 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук