ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року

м. Чернівці

справа № 719/272/21

провадження №22-ц/822/1036/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Паучек І.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО»

апеляційна скарга Харківської міської ради на ухвалу Новодністровського районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року, головуючий у першій інстанції Цицак В.Л.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» про усунення перешкод у користуванні майном.

Просив усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей наступне рухоме майно, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1,5213 га (кадастровий номер: :09:001:0082), АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 1,570 га (кадастровий номер: :07:039:0011), АДРЕСА_3 (між замельними ділянками з кадастровим номером :09:001:0018 та кадастровим номером :09:001:0023), АДРЕСА_1 ) біля земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, а саме: павільйон одноповерховий (на металевому каркасі засклений 6*6*3,8); блок із двох контейнерів одноповерхових (з ролетом) 5,9*1,2*2,55(2,8); контейнер одноповерховий (з ролетами(5,25*1,0*2,65(2,85)); контейнер одноповерховий (з ролетами(4,05*1,0*2,65(2,85)); контейнер (2*0,4*2,5 з ролетом); блок із 17 двоповерхових боксів; металевий навіс з торговим об`єктом площею 154,65м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 165,0м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 323,85м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 320,0м2; блок із трьох павільйонів 4,35(4,2)*2,0(2,4)-4,9-1шт; і тринадцяти контейнерів одноповерхових з ролетами 3,0(2,55)*2,65(2,45)*4,9-1ш; блок із двох павільйонів (3,8*6,3*6,4) двоповерховий (на металевому каркасі засклений 7,6*6,3*6,4); блок із одного павільйонна (6,35*2,2*4,9) и двадцяти контейнерів одноповерхових (2,0*3,0*4,9- 17шт, 2,05(2,0)*3,0*4,9-1шт, 1,7(1,4)*3,0*4,9-1шт, 1,15(1,4)*3,0*4,9-1шт) одноповерховий (на металевому каркасі засклений -21,95(21,35)*6,35(6,0)*4,9); блок із павільйонна двоповерхового (6,15*7,26*6,97) і павільйонна на другому поверсі (3,05*3,55*3,1) (на металевому каркасі засклений 6,15*7,26*6,97); блок із шести павільйонів на металевому каркасі засклений 4,15*4,65*7,0(6,7)-2шт.4,0*4,65*7,0..14,3*9,3*7,0(6,7); блок контейнерів (7 шт. права сторона).

ОСОБА_1 у серпні 2021 року подано заяву про забезпечення позову.

На обґрунтування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 1 травня 2021 року звернувся до Харківської міської ради, Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій» м.Харків, Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» з вирішення питання про знесення об`єктів рухомого майна, що належать ОСОБА_1 .

У разі знесення та/або руйнації, реконструкції майна буде позбавлений можливості захистити свої права та законні інтереси за відсутності предмета спору.

Просив накласти арешт на об`єкти рухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, загальною площею 1,5213 га (кадастровий номер: :09:001:0082), за адресою АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, загальною площею 1,570 га (кадастровий номер: :07:039:0011), за адресою АДРЕСА_3 (між земельними ділянками з кадастровим номером :09:001:0018 та з кадастровим номером :09:001:0023), АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, а саме: павільйон одноповерховий (на металевому каркасі засклений 6*6*3,8); блок із двох контейнерів одноповерхових (з ролетом) 5,9*1,2*2,55(2,8); контейнер одноповерховий (з ролетами(5,25*1,0*2,65(2,85)); контейнер одноповерховий (з ролетами(4,05*1,0*2,65(2,85)); контейнер (2*0,4*2,5 з ролетом); блок із 17 двоповерхових боксів; металевий навіс з торговим об`єктом площею 154,65м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 165,0м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 323,85м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 320,0м2; блок із трьох павільйонів 4,35(4,2)*2,0(2,4)-4,9-1шт; і тринадцяти контейнерів одноповерхових з ролетами 3,0(2,55)*2,65(2,45)*4,9-1ш; блок із двох павільйонів (3,8*6,3*6,4) двоповерховий (на металевому каркасі засклений 7,6*6,3*6,4); блок із одного павільйонна (6,35*2,2*4,9) и двадцяти контейнерів одноповерхових (2,0*3,0*4,9- 17шт, 2,05(2,0)*3,0*4,9-1шт, 1,7(1,4)*3,0*4,9-1шт, 1,15(1,4)*3,0*4,9-1шт) одноповерховий (на металевому каркасі засклений -21,95(21,35)*6,35(6,0)*4,9); блок із павільйонна двоповерхового (6,15*7,26*6,97) і павільйонна на другому поверсі (3,05*3,55*3,1) (на металевому каркасі засклений 6,15*7,26*6,97); блок із шести павільйонів на металевому каркасі засклений 4,15*4,65*7,0(6,7)-2шт.4,0*4,65*7,0..14,3*9,3*7,0(6,7); блок контейнерів (7 шт. права сторона).

Заборонити ОСОБА_2 , Приватному акціонерному товариству «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» , Харківській міській раді, Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій» м. Харків та іншим пов`язаним особам вчиняти будь-які дії, направлені на знесення та/або руйнацію/реконструкцію, транспортування, перенесення, переміщення об`єктів рухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, загальною площею 1,5213 га (кадастровий номер: :09:001:0082), за адресою АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, загальною площею 1,570 га (кадастровий номер: :07:039:0011), за адресою АДРЕСА_3 (між земельними ділянками з кадастровим номером :09:001:0018 та з кадастровим номером :09:001:0023), АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, а саме: павільйон одноповерховий (на металевому каркасі засклений 6*6*3,8); блок із двох контейнерів одноповерхових (з ролетом) 5,9*1,2*2,55(2,8); контейнер одноповерховий (з ролетами(5,25*1,0*2,65(2,85)); контейнер одноповерховий (з ролетами(4,05*1,0*2,65(2,85)); контейнер (2*0,4*2,5 з ролетом); блок із 17 двоповерхових боксів; металевий навіс з торговим об`єктом площею 154,65м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 165,0м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 323,85м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 320,0м2; блок із трьох павільйонів 4,35(4,2)*2,0(2,4)-4,9-1шт; і тринадцяти контейнерів одноповерхових з ролетами 3,0(2,55)*2,65(2,45)*4,9-1ш; блок із двох павільйонів (3,8*6,3*6,4) двоповерховий (на металевому каркасі засклений 7,6*6,3*6,4); блок із одного павільйонна (6,35*2,2*4,9) и двадцяти контейнерів одноповерхових (2,0*3,0*4,9- 17шт, 2,05(2,0)*3,0*4,9-1шт, 1,7(1,4)*3,0*4,9-1шт, 1,15(1,4)*3,0*4,9-1шт) одноповерховий (на металевому каркасі засклений -21,95(21,35)*6,35(6,0)*4,9); блок із павільйонна двоповерхового (6,15*7,26*6,97) і павільйонна на другому поверсі (3,05*3,55*3,1) (на металевому каркасі засклений 6,15*7,26*6,97); блок із шести павільйонів на металевому каркасі засклений 4,15*4,65*7,0(6,7)-2шт.4,0*4,65*7,0..14,3*9,3*7,0(6,7); блок контейнерів (7 шт. права сторона).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Новодністровського районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, постановлено накласти арешт на об`єкти рухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, загальною площею 1,5213 га (кадастровий номер: :09:001:0082), за адресою АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, загальною площею 1,570 га (кадастровий номер: :07:039:0011), за адресою АДРЕСА_3 (між земельними ділянками з кадастровим номером :09:001:0018 та з кадастровим номером :09:001:0023), АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, а саме: павільйон одноповерховий (на металевому каркасі засклений 6*6*3,8); блок із двох контейнерів одноповерхових (з ролетом) 5,9*1,2*2,55(2,8); контейнер одноповерховий (з ролетами(5,25*1,0*2,65(2,85)); контейнер одноповерховий (з ролетами(4,05*1,0*2,65(2,85)); контейнер (2*0,4*2,5 з ролетом); блок із 17 двоповерхових боксів; металевий навіс з торговим об`єктом площею 154,65м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 165,0м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 323,85м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 320,0м2; блок із трьох павільйонів 4,35(4,2)*2,0(2,4)-4,9-1шт; і тринадцяти контейнерів одноповерхових з ролетами 3,0(2,55)*2,65(2,45)*4,9-1ш; блок із двох павільйонів (3,8*6,3*6,4) двоповерховий (на металевому каркасі засклений 7,6*6,3*6,4); блок із одного павільйонна (6,35*2,2*4,9) и двадцяти контейнерів одноповерхових (2,0*3,0*4,9- 17шт, 2,05(2,0)*3,0*4,9-1шт, 1,7(1,4)*3,0*4,9-1шт, 1,15(1,4)*3,0*4,9-1шт) одноповерховий (на металевому каркасі засклений -21,95(21,35)*6,35(6,0)*4,9); блок із павільйонна двоповерхового (6,15*7,26*6,97) і павільйонна на другому поверсі (3,05*3,55*3,1) (на металевому каркасі засклений 6,15*7,26*6,97); блок із шести павільйонів на металевому каркасі засклений 4,15*4,65*7,0(6,7)-2шт.4,0*4,65*7,0..14,3*9,3*7,0(6,7); блок контейнерів (7 шт. права сторона).

Заборонити ОСОБА_2 , Приватному акціонерному товариству «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО», Харківській міській раді, Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій» м.Харків та іншим пов`язаним особам вчиняти будь-які дії, направлені на знесення та/або руйнацію/реконструкцію, транспортування, перенесення, переміщення об`єктів рухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, загальною площею 1,5213 га (кадастровий номер: :09:001:0082), за адресою АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, загальною площею 1,570 га (кадастровий номер: :07:039:0011), за адресою АДРЕСА_3 (між земельними ділянками з кадастровим номером :09:001:0018 та з кадастровим номером :09:001:0023), АДРЕСА_1 , біля земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, а саме: павільйон одноповерховий (на металевому каркасі засклений 6*6*3,8); блок із двох контейнерів одноповерхових (з ролетом) 5,9*1,2*2,55(2,8); контейнер одноповерховий (з ролетами(5,25*1,0*2,65(2,85)); контейнер одноповерховий (з ролетами(4,05*1,0*2,65(2,85)); контейнер (2*0,4*2,5 з ролетом); блок із 17 двоповерхових боксів; металевий навіс з торговим об`єктом площею 154,65м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 165,0м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 323,85м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 320,0м2; блок із трьох павільйонів 4,35(4,2)*2,0(2,4)-4,9-1шт; і тринадцяти контейнерів одноповерхових з ролетами 3,0(2,55)*2,65(2,45)*4,9-1ш; блок із двох павільйонів (3,8*6,3*6,4) двоповерховий (на металевому каркасі засклений 7,6*6,3*6,4); блок із одного павільйонна (6,35*2,2*4,9) и двадцяти контейнерів одноповерхових (2,0*3,0*4,9- 17шт, 2,05(2,0)*3,0*4,9-1шт, 1,7(1,4)*3,0*4,9-1шт, 1,15(1,4)*3,0*4,9-1шт) одноповерховий (на металевому каркасі засклений -21,95(21,35)*6,35(6,0)*4,9); блок із павільйонна двоповерхового (6,15*7,26*6,97) і павільйонна на другому поверсі (3,05*3,55*3,1) (на металевому каркасі засклений 6,15*7,26*6,97); блок із шести павільйонів на металевому каркасі засклений 4,15*4,65*7,0(6,7)-2шт.4,0*4,65*7,0..14,3*9,3*7,0(6,7); блок контейнерів (7 шт. права сторона).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Харківська міська рада в апеляційній скарзі просить ухвалу Новодністровського районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що заборона здійснювати Харківській міській раді та її виконавчому органу Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради будь-які дії, направлені на знесення та/або руйнацію, реконструкцію, транспортування, перенесення, переміщення об`єктів рухомого майна безпосередньо впливає на права Харківської міської ради як органу місцевого самоврядування і перешкоджає їх реалізації відповідно до чинного законодавства України.

Параграфом 5.10 Правил благоустрою території міста Харкова (параграф 5.10 в редакції рішення 29 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 16.10.2019 р. № 1768/19) передбачений Порядок звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм та тимчасових споруд, елементів телекомунікаційної мережі, елементів благоустрою вулично-дорожньої мережі.

Тимчасові споруди які були розміщені на земельних ділянках з кадастровими номерами :09:001:0023, :09:001:0082, :07:039:0011, :09:001:0018 є самовільно встановленими і підлягають демонтажу на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Харківської міської ради.

Вважає, що судом першої інстанції порушено правила співмірності, пропорційності та адекватності заходів забезпечення позову, що призвело до надмірного, передчасного та необгрунтованого порушення прав Харківської міської ради та її виконавчого органу Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, законних інтересів територіальної громади міста Харкова.

Обрані заходи забезпечення позову не мають зв`язку із вимогами ОСОБА_1 , а саме усунити перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження спірними спорудами, не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що вчинення протиправних дій щодо спірного рухомого майна може призвести до зниження його вартості, невжиття заходів забезпечення позову може фактично унеможливити захист порушених прав та інтересів в обраний заявником спосіб.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1,2 ст.149, пп.1,2,4 ч.1, ч.2,3 ст.150. п.2 ч.1 ст.152, ч.1, 6-8, 10-11 ст.153 ЦПК України та дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти рухомого майна та заборони ОСОБА_2 , Приватному акціонерному товариству «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО», Харківській міській раді, Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій» м.Харків та іншим пов`язаним особам вчиняти дії.

При цьому судом першої інстанції враховано предмет та підстави позову, можливість вчинення протиправних дій щодо спірного рухомого майна, що може призвести до зниження його вартості, запобігання ускладненню/неможливості ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може фактично унеможливити захист порушених прав і інтересів в обраний заявником спосіб, співмірність обраних видів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55 Конституції України).

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Так частиною першою статті 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Зазначена норма визначає осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, але судовим рішенням вирішені питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки. При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися її прав, інтересів та обов`язків, тобто суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є заявник. Рішення є таким, що вирішує питання про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, а в резолютивній частині прямо вирішено питання про її права та обов`язки.

Пунктом 3 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Разом з цим, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки (пункт 18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі № 921/730/13-г/3) і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що заявник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року по справі № 904/897/19).

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року по справі № 904/897/19).

Якщо заявник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі № 921/730/13-г/3).

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналіз наведеної процесуальної норми свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. У разі, якщо доводи заявника про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, з посиланням на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішені питання про її права та інтереси, апеляційному суду належить відкрити апеляційне провадження та за результатами розгляду апеляційної скарги, у разі з`ясування, що оскаржуваним судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Аналогічні висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18), постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 2-4211/09 (провадження № 61-15860св19), від 18 березня 2020 року у справі 2207/622/2012 (провадження № 61-15149св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 758/12881/17 (провадження № 61-16538св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 703/4637/15-ц (провадження № 61-13319св20).

Звертаючись з апеляційною скаргою Харківська міська рада зазначала, що ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року про забезпечення позову вирішено питання про права та інтереси Харківської міської ради як органу місцевого самоврядування, виконання рішень виконавчого комітету Харківської міської ради «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів» від 01 квітня 2020 року № 212 та інших.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна щодо об`єктів нерухомого майна, власником земельних ділянок з кадастровими номерами :09:001:0023, :09:001:0082, :07:039:0011, :09:001:0018, на яких розташоване рухоме майно, є Харківська міська рада.

Відповідно до Генерального плану м. Харкова із розміщенням магістралі загального значення від вул. Академвка Павлова до вул. Мойсеївської земельні ділянки з кадастровими номерами :09:001:0023, :09:001:0082, :07:039:0011, :09:001:0018 розташовані в межах розміщення магістралі загального значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської.

Згідно відповіді Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 29 січня 2020 № 508/0/605-20, у межах зазначеної план-схемі території дозвільні документи (паспорти прив`язки) на розміщення та експлуатацію об`єктів департаментом не видавались.

За повідомленням Комунального підприємства «Сучасне місто» від 27 січня 2020 року № 710/01-05 інформація стосовно оформлення права тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торгівельного побутового, соціально-культурного та іншого призначення в межах розміщення магістралі загального значення, не обліковується.

Резолютивна частина ухвала Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року прямо зазначає про права та обов`язки Харківської міської ради щодо заборони вчиняти будь-які дії, направлені на знесення та/або руйнацію/реконструкцію, транспортування, перенесення, переміщення об`єктів рухомого майна.

Отже, ухвала Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року про забезпечення позову безпосередньо стосується прав та обов`язків Харківської міської ради як органу місцевого самоврядування.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є усунення ОСОБА_1 перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей наступне рухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1,5213 га (кадастровий номер: :09:001:0082), АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 1,570 га (кадастровий номер: :07:039:0011), АДРЕСА_3 (між замельними ділянками з кадастровим номером :09:001:0018 та кадастровим номером :09:001:0023), АДРЕСА_1 ) біля земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0082, а саме: павільйон одноповерховий (на металевому каркасі засклений 6*6*3,8); блок із двох контейнерів одноповерхових (з ролетом) 5,9*1,2*2,55(2,8); контейнер одноповерховий (з ролетами(5,25*1,0*2,65(2,85)); контейнер одноповерховий (з ролетами(4,05*1,0*2,65(2,85)); контейнер (2*0,4*2,5 з ролетом); блок із 17 двоповерхових боксів; металевий навіс з торговим об`єктом площею 154,65м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 165,0м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 323,85м2; металевий навіс з торговим об`єктом площею 320,0м2; блок із трьох павільйонів 4,35(4,2)*2,0(2,4)-4,9-1шт; і тринадцяти контейнерів одноповерхових з ролетами 3,0(2,55)*2,65(2,45)*4,9-1ш; блок із двох павільйонів (3,8*6,3*6,4) двоповерховий (на металевому каркасі засклений 7,6*6,3*6,4); блок із одного павільйонна (6,35*2,2*4,9) и двадцяти контейнерів одноповерхових (2,0*3,0*4,9- 17шт, 2,05(2,0)*3,0*4,9-1шт, 1,7(1,4)*3,0*4,9-1шт, 1,15(1,4)*3,0*4,9-1шт) одноповерховий (на металевому каркасі засклений -21,95(21,35)*6,35(6,0)*4,9); блок із павільйонна двоповерхового (6,15*7,26*6,97) і павільйонна на другому поверсі (3,05*3,55*3,1) (на металевому каркасі засклений 6,15*7,26*6,97); блок із шести павільйонів на металевому каркасі засклений 4,15*4,65*7,0(6,7)-2шт.4,0*4,65*7,0..14,3*9,3*7,0(6,7); блок контейнерів (7 шт. права сторона).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

При вирішенні питання про забезпечення позову судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей рухоме майно, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Накладаючи арешт на нерухоме майно суд першої інстанції не звернув уваги, що обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно неспівмірний із предметом позову у цій справі усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей рухоме майно усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей рухоме майно (див. постанови Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 201/12570/18 (провадження № 61-4591св19), від 03 липня 2019 року у справі № 127/220/19 (провадження № 61-8690св19)); обрані позивачем види забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права.

Крім того, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) або повернення майна чи про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (подібний за змістом висновок сформульовано у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/19).

Водночас судом першої інстанції не надано оцінки вірогідності того чи може невжиття заходів забезпечення позову у даній справі (у разі задоволення позову) шляхом заборони ОСОБА_2 , Приватному акціонерному товариству «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО», Харківській міській раді, Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, Комунальному підприємству «Благоустрій» м.Харків та іншим пов`язаним особам вчиняти будь-які дії, направлені на знесення та/або руйнацію/реконструкцію, транспортування, перенесення, переміщення об`єктів рухомого майна, унеможливити ефективний захист порушеного права ОСОБА_1 щодо здійснення права користування та розпорядження своїм майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей рухоме майно, за захистом якого він звернувся.

У матеріалах справи відсутні докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 з здійснення права користування та розпорядження своїм майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити від особистих речей рухоме майно, за захистом якого він звернувся до суду.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав або інтересів ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Таким чином вжиті заходи забезпечення позову не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову на порушення норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене ухвала Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу Харківської міської ради задоволено.

Харківською міською радою сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн. відповідно платіжного доручення Упарвління державної казначейської служби України у м Харкові Харківської області №3578 від 17 вересня 2021 року.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Ухвалу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19 серпня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 28 грудня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак