Справа № 932/9613/21
Провадження №2/932/5157/21
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 910/10647/18, правила ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року по справі № 911/2390/18 зазначила, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Відтак, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних із нерухомим майном, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги стосуються капітального ремонта перехідних лоджій першого та другого підїздів багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що за своїм адміністративно-територіальним розташуванням відноситься до Соборного району м. Дніпра.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що розгляд даної справи має здійснюватися місцевим судом за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 31, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.І. Цитульський