ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.

суддів Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі Усик А.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про підключення до газопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ПАТ «Дніпрогаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 20.04.2018 р., представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача ОСОБА_1 , як споживача природного газу, проводилися роботи з зняття лічильника газу «Октава G6» зав. № 457909, для направлення його на чергову повірку. В ході проведення робіт зі зняття лічильника на планову повірку, представниками позивача було виявлено порушення Кодексу ГРМ, внаслідок якого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу, а саме несанкціонований відбір природного газу: ГРМ (гл.2 роз. XI Кодексу ГРМ) повз побутовий лічильник природного газу, шляхом самовільного встановлення пробкового крану на системі газопостачання, про що працівниками позивача складено акт про порушення №34-3 у відповідності до норм гл.5 роз. XI Кодексу ГРМ.

Внаслідок чого, відповідно до вимог гл.5 роз. XI Кодексу ГРМ, комісією Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення було розглянуто вищевказаний акт про порушення №34-3 від 20.04.2018 року і прийнято рішення про його задоволення, та було складено акт-розрахунок не облікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 20.10.2017 року по 19.04.2018 р. в розмірі 166 388,58 грн., яка повинна бути компенсована споживачем, однак ОСОБА_1 у добровільному порядку сплачувати збитки відмовляється, у зв`язку з чим вони змушені звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх майнових прав.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дніпрогаз», згідно якого просить зобов`язати ПАТ «Дніпрогаз», увімкнути йому газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що складений акт про порушення №34-3, на підставі чого було здійснено відключення газопостачання його домоволодіння, не відповідає нормам чинного законодавства, з чисельними порушеннями, зокрема у графі навпроти його прізвища стоїть підпис виконаний не ним, а тому просив суд, з урахуванням вказаних обставин, задовольнити вимоги пред`явлені за його зустрічним позовом у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року позов ПАТ «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» грошові кошти в розмірі 166 388,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» суму судового збору у розмірі 2495,83 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз» про підключення до газопостачання, відмовлено.

Судові витрати за зустрічним позовом залишено за рахунок ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині задоволення первісних позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ Дніпрогаз в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Враховуючи вимоги апеляційної скарги, предметом перегляду у суді апеляційної інстанції є рішення суду першої інстанції в частині первісних позовних вимог ПАТ «Дніпрогаз» про стягнення коштів, в решті рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрогаз» просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, з огляду на безпідставність її доводів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 приєднався до умов договору розподілу природного газу, оскільки згідно даних позивача за первісним позовом, останній споживав природний газу, що підтверджується відповідною копією картки обліку витрат по ПГЛ.

20.04.2018 року, представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою ОСОБА_1 проводилися роботи із зняття лічильника газу «Октава Октава G6» зав. №457909, для направлення його на чергову повірку. В ході проведення робіт зі зняття лічильника на планову повірку, представниками позивача було виявлено порушення Кодексу ГРМ, внаслідок якого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу, а саме несанкціонований відбір природного газу: ГРМ (гл.2 роз. XI Кодексу ГРМ) повз побутовий лічильник природного газу, шляхом самовільного встановлення пробкового крану на системі газопостачання, про що складено відповідний акт про порушення №34-3 у відповідності до норм гл.5 роз. XI Кодексу ГРМ та даний акт про порушення складено за формою наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРМ.

Акт про порушення №34-3 підписаний особисто відповідачем ОСОБА_1 без жодних зауважень та не оспорювався, що свідчить про визнання учасниками справи наведених вище обставин справи на момент його складання.

Також, згідно висновку почеркознавчої експертизи №290-21 від 21.04.2021 року, зробленої на підставі ухвали суду, винесеної за заявою самого ОСОБА_1 , вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 , що розміщений навпроти прізвища « ОСОБА_2 », на зворотній сторінці акту про порушення №343 від 20.04.2018 року, виконаний самим ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог гл. 5 роз. XI Кодексу ГРМ, комісією Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення було розглянуто акт про порушення № 34-3 від 20.04.2018 року та прийнято рішення про його задоволення, та було складено акт-розрахунок не облікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 20.10.2017 року по 19.04.2018 року в розмірі 166 388,58 грн. Оскільки, згідно п.1 гл. 3 роз. XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сума збитків становить 166 388,58 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.

Як встановлено у судовому засіданні суду першої інстанції, представниками Оператора ГРМ, було відправлено на адресу ОСОБА_1 рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу, рекомендованим листом з повідомленням, який був відправлений 05.07.2018 року, що підтверджується копією реєстру листів з повідомленням та списку поштових відправлень, наявних в матеріалах справи.

Проте, станом на момент звернення з позовною заявою до суду, грошові кошти в розмірі 166 388,58 грн., боржником на розрахункові рахунки первісного позивача не сплачені.

Задовольняючи позовні вимоги первісного позивача ПАТ Дніпрогаз, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_1 дійсно здійснював несанкціонований відбір природного газу повз побутовий лічильник, шляхом самовільного встановлення пробкового крану на системі газопостачання, та у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань та не відшкодував завдані збитки.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий Н.М. Деркач

Судді М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко