Справа № 191/3854/20
Провадження № 2/191/1355/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.09.2021 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря Омельченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Великобубнівська сільська рада Роменського району Сумської області, Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Великобубнівська сільська рада Роменського району Сумської області, Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.03.2015, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 17 березня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 369. Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 .
Позивач проживає разом зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2018 року.
Дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований, оскільки батько не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини.
Батько на виховання та утримання дитини допомоги не надає, не цікавиться розвитком дитини. Дитина взагалі ніде не зареєстрована, що є порушенням прав дитини. Неодноразові прохання позивача надати згоду на реєстрацію дитини батько дитини ігнорує.
Як вбачається із довідки від 11.03.2020, виданої виконавчим комітетом Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, сільська рада не має законних підстав прописати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в будинок ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , тому, що не було надано нотаріально завірений дозвіл на прописку від законного батька дитини.
Просить захистити права дитини та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві зазначила можливість розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не надав.
Представник третьої особи - староста Великобубнівського старостинського округу Роменського району Сумської області Л.Буша до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивача підтримує та просить їх задовольнити.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Роменської міської ради Сумської області О.Приходько до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.
З урахуванням зазначених обставин , суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 11 жовтня 2013 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 22 січня 2019 року за №2.
Малолітній ОСОБА_4 проживає , але не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області від 10 березня 2020 року за № 22-35/207.
Відповідно до довідки Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 05 березня 2020 року № 106, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем реєстрації ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстрований і не проживає.
Згідно Довідки виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області від 11 березня 2020 року № 212, законні підстави прописати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в будинку ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні у зв`язку з тим, що не було надано нотаріально завірений дозвіл на прописку від законного батька дитини.
Неможливість отримати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини порушує права малолітнього ОСОБА_4 .
На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно зі ст.33 Конституції України кожна особа має право на вибір свого місця проживання. Але сімейні відносини мають свою специфіку, оскільки малолітні та неповнолітні діти не можуть проживати самостійно, а батьки повинні брати участь у їх вихованні та утриманні.
Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
В судовому засіданні встановлено, що дитина на даний час проживає із матір`ю, будь-які докази того, що ОСОБА_3 із цим не згодний, у суду відсутні.
Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 р. №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно - територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно - довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС.
Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до п. 14 Правил реєстрації місць проживання у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Разом з тим, слід враховувати, що чинні міжнародні договори, згоди на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ст. 9 Конституції України).
Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» (схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-XII) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відсутність реєстрації місця проживання малолітніх дітей суперечить їх інтересам та суттєво обмежує реалізацію їх прав і свобод. Тому відсутність письмової згоди одного з батьків (якщо її неможливо отримати з будь-яких причин) не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що реєстрація дитини за її фактичним місцем проживання та місцем проживання її матері повністю відповідає інтересам дитини, а відсутність згоди батька порушує її право на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання.
Згідноз ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Я. Ю. Костеленко