Справа №203/731/21
Провадження №2-з/0203/153/2021
УХВАЛА

24 вересня 2021 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян Михайло Олександрович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа адміністрація Центрального району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в:

1. 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини (т. 1 а.с.а.с. 1 5).

2. 15 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа адміністрація Центрального району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини (т. 1 а.с.а.с. 53 59).

3. Предметом позовів є визначення місця проживання малолітньої дочки сторін ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову шляхом заборони ОСОБА_3 та його матері вчиняти дії із зміни місця проживання дитини разом з матір`ю та місця навчання дитини у НВК-Ліцеї №100 (м. Дніпро).

5. Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

6. Розв`язуючи подану заяву, суд виходить з того, що вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано частиною четвертою статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, які згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

7. Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

8. Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

9. Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

10. За правилами, встановленими статтею 150 ЦПК, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

11. Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

12. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу місця проживання їхньої дитини.

13. Подана заява обґрунтована тим, що матері дитини відомо про намагання батька дитини та його матері (баби дитини) силоміць змінити місце проживання малолітньої ОСОБА_2 та її місце навчання.

14. З огляду на викладене, зважаючи на те, що претензії позивачки за первісним позовом можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останньої в разі ухвалення рішення на її користь, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони батькові дитини та будь-яким іншим особам вчиняти дії із зміни місця навчання дитини.

15. У задоволенні решти заяви суд вважає за необхідне відмовити, оскільки запропонований позивачкою спосіб забезпечення по суті розв`яже спір до ухвалення у справі остаточного рішення.

16. Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа адміністрація Центрального району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), будь-яким іншим особам, вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у навчально-виховному комплексі ліцеї №100 (місто Дніпро).

У задоволенні решти заяви відмовити.

Копії ухвали направити сторонам, третім особам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Суддя М.О. Католікян