Справа № 206/2009/21
Провадження № 2/206/834/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,-

І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача та представника відповідача.

Представник позивача звернулась з позовною заявою, в інтересах позивача ОСОБА_1 , яка обґрунтована тим, що 21.10.2020 близько 19 год. 50 хв. в м. Дніпро, по вул. Курсантській відбулася ДТП, в якій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка 27.10.2020 від отриманих травм померла у відділенні реанімації. За фактом ДТП, ГУНП в Дніпропетровській області внесло відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР за № 0001916. В результаті вищевказаної ДТП та наслідків від неї, донька потерпілої, позивач, зазнала шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у відповідача. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що смерть потерпілої була прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Окрім цього, встановлено, що шкоду потерпілій було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілої. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_5 , донька ОСОБА_1 . Батьки ОСОБА_4 на день настання страхового випадку померли. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 60000 грн. та виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування. Отже, Ѕ частка, яка припадає на позивача, як на особу, що має право на отримання страхового відшкодування становить 30000 грн. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача 30000 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої (а.с. 1-7).

Представник відповідача подала до суду відзив у якому зазначила, що на момент ДТП, що сталася 21.10.2020 транспортний засіб ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно був забезпеченим за полісом, укладеним відповідачем. Норми закону однозначно свідчать про те, що страховику для визнання події страховим випадком необхідне судове рішення (постанова по справі про адміністративне правопорушення або вирок по кримінальній справі), згідно з яким особу, відповідальність якої застраховано, буде визнано винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди. До отримання страховиком вказаного документа вирішення питання про здійснення або про відмову у здійсненні страхового відшкодування буде передчасним та суперечитиме вимогам Закону. На сьогоднішній день обвинувальний вирок суду, що набув чинності, відносно водія ОСОБА_3 відсутній. Отже, відповідно до вимог спеціального Закону відсутні правові підстави для визнання події страховим випадком та для прийняття страховиком рішення про здійснення або про відмову у здійсненні страхового відшкодування за даною подією. Після отримання страховиком копії вироку, згідно з яким ОСОБА_3 буде визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21.10.2020 відповідачем буде розглянуто документи по страховому випадку та прийнято рішення відповідно до вимог Закону. За таких обставин, представник відповідача просила зупинити провадження у справі до винесення вироку особі, винній у скоєнні ДТП (а.с. 54).

Не погоджуючись з обставинами викладеними у відзиві, представник позивача подав відповідь на відзив у якій зазначив, що відповідач у своєму відзиві підтвердив факт наявності діючого договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким був забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2021 водія ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , 21.10.2020 о 19 год. 50 хв. у м. Дніпро по вул. Курсантській, 3А в стані наркотичного сп`яніння. Як вказаного у витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0001916 від 21.10.2020, саме в цей час на тому місці внаслідок наїзду вищезазначеного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, від яких вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні реанімації. Таким чином, відповідач, отримавши позовну заяву, не виконав вимоги Закону та не розслідував обставини події, зокрема, не з`ясував факту наявності відповідної постанови про закриття кримінального провадження стосовно водія ОСОБА_3 . Виходячи з того, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито, відсутні підстави для зупинення провадження по даній цивільній справі (а.с. 74, 88-89).

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі та зазначив, що відсутні підстави для зупинення провадження по справі, а представник відповідача просто затягує розгляд справи.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

14.05.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла дана позовна заява з додатками (а.с. 1-42).

19.05.2021 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 04.06.2021 (а.с. 44-45).

04.06.2021 відкладено підготовче судове засідання на 03.08.2021 у зв`язку з неявкою сторін по справі (а.с. 47).

01.07.2021 до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив з додатками (а.с. 53-55).

03.08.2021 підготовче судове засідання відкладено на 10.08.2021 (а.с. 56).

03.08.2021 позивач ознайомилась з матеріалами даної цивільної справи (а.с. 58).

10.08.2021 відкладено підготовче судове засідання на 20.08.2021 (а.с. 59).

10.08.2021 позивач ознайомилась з матеріалами даної цивільної справи (а.с. 61).

13.08.2021 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а.с. 62-64, 81-84).

20.08.2021 відкладено підготовче судове засідання на 02.09.2021 (а.с. 68).

26.08.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів (а.с. 73- 80, 88-95).

02.09.2021 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, відкладено підготовче судове засідання на 13.09.2021 (а.с. 85).

13.09.2021 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступні слова позивача та її представника, досліджено докази, які містяться в матеріалах справи, заслухано виступи позивача та її представника у судових дебатах (а.с. 96-97).

13.09.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 100).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилась донька - ОСОБА_8 (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (а.с. 30-31).

03.11.2001 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 одружились, прізвище після одруження « ОСОБА_10 » змінено на « ОСОБА_11 » (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилась донька - ОСОБА_1 (а.с. 25).

Поліс № АР845679 діючий саме на 21.10.2020 Страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на транспортний засіб ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 30.10.2020 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1022 (а.с. 20).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 2167, виданого 29.10.2020 та довідки про причину смерті від 29.10.2020, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 через поліорганічну недостатність, інші травми із залученням декількох ділянок тіла, сумісна тупа травма тіла, як пішохід травмований при зіткненні з легковим автомобілем по вул. Курсантській (а.с. 13-14).

Відповідно до висновку експерта № 2167/587-Е, від 26.11.2020, смерть ОСОБА_4 наступила від сумісної тупої травми тіла: численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, яка у подальшому клінічному перебігу ускладнилася поліорганною недостатністю (а.с. 16-19).

Згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001916, відомості про яке внесено 21.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , 21.10.2020 близько 19 год. 50 хв. в м. Дніпро на вулиці Курсантській скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка внаслідок спричинених тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_1 померла у відділенні реанімації (а.с. 9).

Відповідно до довідки № 327628 від 30.11.2020, 21.10.2020 о 19 год. 50 хв. відбулась ДТП під час якої ОСОБА_3 , керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: АР 8456729, термін дії до 25.06.2021 виданий ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с. 11-12).

11.08.2021 постановою Самарского районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/3300/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом встановлено, що 21.10.2020 ОСОБА_3 о 19 год. 50 хв. керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння відповідно до медичного висновку № 4900 від 10.11.2020 КП «ДНД» ДОР». 30.06.2021 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001916, відомості про яке внесено 21.10.2020 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 78-79, 92-94).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 Глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Судом встановлено, що 21.10.2020 транспортний засіб ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 збив пішохода ОСОБА_4 , яка внаслідок тілесних ушкоджень померла в реанімації лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час життя у ОСОБА_4 був чоловік - ОСОБА_5 та донька ОСОБА_1 . Батьки ОСОБА_12 померли за її життя.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_3 застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач був зобов`язаний здійснити відшкодування шкоди у даному випадку.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано здоров`ю особи.

До таких висновків дійшов у своїх постановах Верховний Суд у справах № 751/8121/17 від 14.01.2019, № 500/2095/15-ц від 10.01.2019, № 757/59802/16-ц від 05.12.2018.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від наявності вини завдавача шкоди.

Суд ставиться критично до доводів представника відповідача, викладених у відзиві стосовно того, що позов є передчасним, оскільки на даний момент відсутній обвинувальний вирок суду, що набрав чинності, відносно водія ОСОБА_3 , так само як і до прохання представника відповідача щодо зупинення провадження до винесення відповідного вироку особі, винній у скоєнні ДТП.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Таким чином, відповідач не виконав покладені на нього обов`язки.

Згідно з пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 27.3 страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Судом встановлено, що згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку становив 5000 грн. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди стосовно одного потерпілого з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати складає 60000 грн (5000 грн * 12 міс.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що особами, які мають право на відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_12 , є її чоловік ОСОБА_5 та донька ОСОБА_1 , де частка кожного з них становить Ѕ частину загального розміру страхового відшкодування - 30000 грн.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до обґрунтованого, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім цього, враховуючи, що стороною позивача до закінчення судових дебатів не були подані докази на підтвердження сплати судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд вважає, що наразі відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 23, 27, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 30000 грн. страхового відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збірв розмірі 2270 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.09.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак