Ухвала

27 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 210/3429/17

провадження № 61-14076св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрім» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року у складі колегії суддів Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила визнати недійсним договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладений 28 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрім» (далі - ТОВ «Фінстрім») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., який зареєстрований у реєстрі за № 405 та скасувати державну реєстрацію змін умов обтяження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № 33, що були здійснені державним реєстратором Марченко О. І. у зв`язку із зміною іпотекодержателя з ТОВ «Фінстрім» на ОСОБА_2 на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, що укладений 28 лютого 2017 року.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням від 16 січня 2020 року позов задовольнив частково. Визнав недійсним та скасував свідоцтво про право особистої приватної власності на спірний житловий будинок, видане на ім`я ОСОБА_3 Павлоградською районною державною адміністрацією 23 грудня 1992 року. Визнав недійсним та скасував свідоцтво про право на спадщину за законом на цей будинок. Визнав недійсним договір дарування вказаного будинку від 13 січня 1993 року, укладений між ОСОБА_4 (даритель) і ОСОБА_5 (обдарована). Витребував у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 спірний житловий будинок. Визнав за ОСОБА_6 право власності на цей будинок. Скасував державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на нього і закрив відповідний розділ (реєстраційний номер майна 23782567) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Вирішив питання про розподіл судових витрат. В решті позову відмовив.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішенням від 15 серпня 2019 року позов задовольнив. Визнав недійсним договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 28 лютого 2017 року, укладений між ТОВ «Фінстрім» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., який зареєстрований у реєстрі за № 405. Скасував державну реєстрацію зміни умов обтяження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № 33, що були здійснені державним реєстратором Марченко О. І. у зв`язку із зміною іпотекодержателя з ТОВ «Фінстрім» на ОСОБА_2 на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28 лютого 2017 року.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 25 серпня 2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 23 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Дзержинського районного суду Дніпропетровської області.

03 грудня 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрім» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов