ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 619/911/20

провадження №22ц/818/4126/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміна О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Сабельнік Б.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна Вікторія Вікторівна, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олена Миколаївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області, ухвалене 25 березня 2021 року у складі судді Овсяннікова В.С.,

У С Т А Н О В И В:

16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом , після уточнення якого ( т.1 а.с. 38 41) просила визнати спадковий договір від 21.102016 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розірваним у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покладених на них зобов`язань за договором.

Позов обґрунтовано тим, що вона є спадкоємцем після смерті брата ОСОБА_6 . До складу спадкового майна входить, в тому числі квартира АДРЕСА_1 ( надалі Квартира). Проте 21.10.2016 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 було укладено спадковий договір згідно умов якого відповідачі набувають право власності на Квартиру у разі виконання розпорядження відчужувача - в разі смерті останнього поховати його за його кошти. Однак, ОСОБА_2 і ОСОБА_7 розпорядження покійного ОСОБА_6 виконано не було, бо останнього було поховано позивачкою за власні кошти та кошти членів її родини. Вважає, що відповідачі невиконанням розпорядження спадкодавця порушили умови спадкового договору, що дає їй право для звернення до суду з позовом про його розірвання. Крім цього за часи життя ОСОБА_6 відповідачі не приймали ніякої участі у покращенні становища покійного, не переймались його життям і здоров`ям, не надавали йому жодної допомоги. Позивачка вважає, що померлий не мав наміру складати 21.10.2016 спадковий договір із відповідачами, так як постійно потребував допомоги у питаннях побуту, життя та здоров`я. Волевиявлення ОСОБА_6 не було вільним і не відповідало його волі, оскільки до останнього дня життя ОСОБА_6 не змінив та не скасував заповіт, яким 28.02.2015 заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області ухвалене 25 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного виконання відповідачами умов спадкового договору. В той час як відповідачі надали докази виконання ними розпорядження викладеного у спадковому договорі щодо здійснення поховання ОСОБА_6 . Тому відсутні підстави для задоволення позову

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме не надання судом належної оцінки доказам що містяться у матеріалах справи та як слідство помилкового висновку суду про відмову у задоволені позову з підстав його недоведеності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Вважає, що суд повно та всебічно встановив обставини у справі, надав належну оцінку доказам у справі та ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Зазначені в апеляційній скарзі підстави для скасування рішення суду є необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Судовим розглядом установлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.10.2016 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і ОСОБА_8 укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Коробець О.М. за реєстровим № 3398, згідно якого в разі смерті ОСОБА_6 вони набувають право власності на майно відчужувача, що є предметом цього договору ( т.1 а.с. 146 - 147).

Відповідно до п. 2 Договору його предметом є Квартира, що набувається набувачами в рівних частках. Набувачі зобов`язувалися в разі смерті відчужувача поховати його за його кошти ( п. 8 Договору).

Згідно даних свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 07.11.2019 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.1 а.с. 10).

Право спільної часткової власності на Квартиру 08.11.2019 року було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по Ѕ частці за кожним та 13.11.2019 року Квартира подарована останніми ОСОБА_9 , що підтверджується даними договору дарування від 13.11.2019 ( т.1 а.с. 151 152).

Судом правильно встановлено характер спірних правовідносин та зроблено висновок, що між сторонами у справі спір виник з приводу виконання відповідачами умов спадкового договору.

Оскільки єдиним зобов`язанням, яке мали виконати набувачі згідно спадкового договору, це поховати ОСОБА_6 за його кошти, суд обґрунтовано відхилив посилання позивачки та показання свідків про те, хто саме надавав допомогу ОСОБА_6 за його життя, здійснював догляд за ним, піклувався про нього, допомагав по господарству.

Згідно з ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень (ч.1 ст. 1308 ЦК України).

Статтею 1308 ЦК не регламентовано всі варіанти розірвання спадкового договору, які передбачити неможливо. Зокрема, спадковий договір може бути розірваний і після смерті відчужувача, коли виконання не було здійснено або було здійснено частково, чи здійснювалось неналежно або з простроченням. У таких ситуаціях вважається, що ініціювати провадження в суді може особа, яка контролює виконання зобов`язання.

Зі змісту Договору вбачається, що ОСОБА_1 не була призначена ОСОБА_6 особою, яка контролює виконання зобов`язання. Проте вона, як спадкоємець ОСОБА_6 ( т. 2 а.с. 91 ) звернулася до суду з вимогою не про розірвання Договору , а про визнання Договору розірваним невиконанням, що є ефективним способом захисту порушеного права позивачки.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77-81, 89 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дав належну оцінку наданим відповідачами доказам щодо організації та оплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 поховання, що підтверджується даними копії договору-замовлення на організацію поховання від 06.11.2019 виданий ФОП ОСОБА_10 за замовленням ОСОБА_3 на суму 7 200 гривень ( т.1 а.с. 136), накладної №12 від 07.11.2019 про купівлю ОСОБА_2 ритуальної атрибутики ( т.1 а.с. 133), оплати ОСОБА_2 поминального обіду в день поховання, що підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та товарним чеком №1 від 07.11.2019 наданим ПП ОСОБА_14 ( т.1 а.с. 138) та дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність факту виконання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 умов Договору.

При цьому суд обґрунтовано відхилив надані позивачкою докази оплати нею поховання ОСОБА_6 , а саме копію договору-замовлення на організацію поховання від 06.11.2019 виданий ФОП ОСОБА_10 за замовленням ОСОБА_4 на суму 7 750 гривень та товарні чеки про придбання речей, оплату бензину, тощо, які відношення до поховання ОСОБА_6 не мають.

Згідно розписки від 13.11.2019 року, 11.11. 2019 року 11.11.2019 року ОСОБА_4 на підставі лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_6 був виданий договір замовлення на ритуальні послуги , які були оплачені 06.11.2019 ОСОБА_3 , якій також був виданий аналогічний договір замовлення ( а.с. 135).

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що були досліджені в суді та яким суд надав належну оцінку.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають, фактично направлені на переоцінку доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 вересня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук