Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2021 р. Справа № 608/2062/21

Номер провадження2/608/728/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участі секретаря судового засідання Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 02 травня 1998 року до 04 вересня 2009 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 30 липня 2004 року , виданого Великочорнокінецькою сільською радою, Чортківського району, Тернопільської області вона зареєструвала право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Власником 2/3 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , вона отримала у спадщину за померлою матір"ю ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області 07.03.2018 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 22 грудня 2009 року її дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ". Згідно довідки №406 від 02.09.2021 року, виданої Великочорнокінецьким старостинським округом АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року на момент приватизації, були зареєстровані та проживали наступні особи : 1 .Голова двору - ОСОБА_6 - помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. Дружина - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3. ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний двір є двором колгоспника. Посилається на те, що згідно з положеннями ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-V майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Право класності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Просить позов задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Прислопський В.Я. в підготовче судове засідання не з`явились, представник подав суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, в адресу суду поступила письмова заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Суд, враховуючи подані клопотання та заяви, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Позивачка ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 02 травня 1998 року до 04 вересня 2009 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 30 липня 2004 року, виданого Великочорнокінецькою сільською радою, Чортківського району, Тернопільської області позивачка зареєструвала право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Власником 2/3 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , позивачка отримала у спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області 07.03.2018 року.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 22 грудня 2009 року, дошлюбне прізвище позивачки " ОСОБА_5 ".

Згідно довідки №406 від 02.09.2021 року, виданої Великочорнокінецьким старостинським округом АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року на момент приватизації, були зареєстровані та проживали наступні особи : 1 Голова двору - ОСОБА_6 - помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. Дружина - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3. ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний двір є двором колгоспника. ( положення ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-V майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Право класності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба.

З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69, які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1.995 року № 48. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Державна реєстрація права власності право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 30 липня 2004 року, виходячи з приписів п. 1.4.

Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене МЮ України N 7/5 від 07.02.2002 року, (яке діяло станом на 30 липня 2004 року року), є похідною від юридичних фактів, якими є виникнення, існування або припинення права власності на нерухоме майно.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виникнення права власності безпосередньо регулюють дві норми: стаття 655 ЦК України, згідно з якою за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; та ст. 334 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) і вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Таким чином, позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до його повного задоволення.

Судові витрати вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 655 ЦК України, ст. 57 СК України, ст. ст. 5, 13, 76, 77, 79, 80, 82, 83, 141, 229, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 право особистої приватної власності на одну третю (1/3) частку житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських будівель та споруд.

Судові витрати покласти на сторін в межах ними понесених.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 30 грудня 2021 року.

Суддя (підпис)

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №608/2062/21

Рішення набрало законної сили " " року

Суддя: Л. М. Запорожець

Рішення видано " " року

Секретар: