Справа №442/7976/20
Провадження №2/442/281/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності та договору дарування квартири, витребування та зобов`язання повернути майно,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача ОСОБА_1 : ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2 : ОСОБА_2 , ОСОБА_4

від відповідача Виконавчого комітету ДМР: не з`явилися

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило на підставі ст. 1 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, ст.ст. 15, 16, 21, 202, 203, 215, 256, 257, 261, 316-319, 321, 382, 383 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 30, 76-84, 89, 174-177, 263, 264 ЦПК України визнати недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане 30.09.2010 Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на ім`я ОСОБА_1 ; визнати недійсним Договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 10.11.2011 Другою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 1601, який укладено між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В обґрунтування позову зазначає, що 19.09.2016 установчими зборами співвласників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , було створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61. 19.10.2016 було проведено державну реєстрацію позивача. Відповідно до п. 1 розділу 2 Статуту ОСББ „Фабрична-61 визначається, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та даним Статутом. Також згідно з п. 3 розділу 4 Статуту ОСББ „Фабрична 61 встановлено, що майно позивача утворюється із майна, переданого йому співвласниками у власність, одержаних доходів та іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу від 29.09.2017 позивач отримав на баланс активи багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, технічна документація передана не була, про що відмічено в п. 6 загаданого акту. На підставі звернень мешканців будинку АДРЕСА_3 позивач звернувся до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з приводу приватизації квартири АДРЕСА_1 , до складу якої увійшла частина коридору площею 11,6 кв.м на другому поверсі в будинку АДРЕСА_3 . Вказану частину коридору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перемурували стіною, а на вхідних дверях з вулиці до цього коридору останні встановили замок, за допомогою якого закривають вхідні двері, що унеможливило користування цим коридором, і, зокрема, унеможливило єдиний доступ до горища будинку та доступ до квартири АДРЕСА_4 . Більше того, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 замурували вхідні двері з вказаного коридору до квартири АДРЕСА_4 , чим взагалі унеможливили доступ до цієї квартири. З листа-відповіді виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 3-29/1275 від 19.02.2018 позивачу стало відомо про те, що одним із мешканців багатоквартирного будинку за АДРЕСА_5 , а саме: ОСОБА_1 , приватизовано частину коридору загального користування площею 11,6 кв.м, що входить до складу квартири АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_1 було укладено Договір дарування житлової квартири, посвідчений 10.11.2011 Другою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 1601, відповідно до умов якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_2 . Наголошує, що внаслідок приватизації частини коридору загального користування площею 11,6 кв.м у вищезгаданому будинку на другому поверсі заблоковано єдиний загальний вихід на горище будинку, а ОСОБА_5 , яка є членом ОСББ „Фабрична-61 та власником квартири АДРЕСА_4 , позбавлена будь-якої можливості доступу до належної їй квартири, що вбачається з поверхових планів на другому поверсі в будинку по АДРЕСА_3 , що є порушенням прав ОСББ „Фабрична-61. Отже, вважає, що ОСОБА_1 незаконно отримав внаслідок приватизації частину коридору, яка є складовою багатоквартирного будинку, та яка являється спільною сумісною власністю всіх співвласників багатоквартирного будинку, що в подальшому з метою унеможливити його повернення незаконно відчужив своєму батьку ОСОБА_2 за договором дарування житлової квартири, оскільки не мав права відчужувати частину будинку, яка являється загальним місцем користування, та перебуває у спільній власності співвласників будинку. Вказує, що зі свідоцтва про право власності на квартиру від 30.09.2010 та з плану квартири АДРЕСА_1 вбачається, що загальна площа квартири становить 23,0 кв.м, куди включено житлову кімнату, позначену літ. 2, площею 11,4 кв.м та коридор, позначений літ 1, площею 11,6 кв.м. Згідно з договором міни від 19.03.2002 ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_4 . Загальна площа квартири становить 32,8 кв.м, розташована на другому поверсі будинку, та згідно поверхового плану доступ до цієї квартири є лише з коридору, площею 11,6 кв.м, який при приватизації включено до квартири АДРЕСА_1 , що унеможливило доступ до квартири АДРЕСА_6 згаданого будинку та до єдиного виходу на горище, що є свідченням порушення права. Разом з тим, вказує, що коридор загального користування площею 11,6 кв.м на другому поверсі АДРЕСА_3 призначений для обслуговування двох квартир за АДРЕСА_6 та за АДРЕСА_7 , та доступу до горища будинку, що, зокрема, вбачається з корінців ордерів за № 12 від 07.05.2007 виданий ОСОБА_5 на три кімнати житловою площею 34,65 кв.м, і за № 42 від 15.09.2010 виданий ОСОБА_1 на одну кімнату житловою площею 11,2 кв.м. Тому даний коридор не може бути приватизований. З огляду на викладене, вважає, що захист порушення права можливо здійснити шляхом визнання недійсними свідоцтва про право власності на квартиру від 30.09.2010 та договору дарування житлової квартири від 10.11.2011, оскільки у відповідності до ст. 204 ЦК України зазначені правочини вважаються правомірними і вимога про усунення перешкод в користуванні коридором площею 11,6 кв.м на другому поверсі в будинку по АДРЕСА_3 є передчасною, оскільки згаданий коридор площею 11,6 кв.м є власністю ОСОБА_2 . Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у поданому відзиві на позовну заяву просили у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, вказали, що твердження позивача є перекрученням дійсності, оскільки до горища будинку є кілька інших входів. Окрім того, вказали, що на квартиру АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт, який відповідає всім даним ДБН. Також вказали, що до квартири АДРЕСА_6 є вхід з під`їзду будинку АДРЕСА_8 ОСОБА_2 зробив окремий вхід з балкону і сходи, тобто вхід з вулиці, який самі виготовили (зварили сходи). Це був доповнюючий вхід у квартиру АДРЕСА_6 через квартиру АДРЕСА_7 . Дані сходи були виготовлені за кошти ОСОБА_2 . ОСОБА_5 раніше мала і зараз має вхід з під`їду, так як зараз є, а тому її права не порушуються. Вказує, що квартира АДРЕСА_9 ніколи не були документально об`єднані в одне житло, в зв`язку з тим, що приватизовувались у різні роки.

Окрім того, відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про застосування строків позовної давності, оскільки ще при реєстрації квартири АДРЕСА_1 представники ОСББ „Фабрична-61 усвідомлювали, що квартира є приватизованою (в тому числі ОСОБА_7 ).

Представник відповідача виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Вказала, що підстави визнання правочину недійсним визначено чинним законодавством, зокрема ст. 215 ЦК України. А до вимог про розірвання договору дарування встановлюється строк позовної давності 1 рік. Вказує, що як вбачається з документів, долучених до позовної заяви, загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 (протокол № 1 від 19.09.2016) затверджено статут ОСББ, юридична особа зареєстрована 19.10.2016. Позивачем після створення проведено прийняття житлового комплексу, а саме, згідно долученого акту про прийняття-передачу житлового комплексу від 29.09.2017 КП „Житлово-експлуатаційне об`єднання Дрогобицької міської ради спільно з ОСББ „Фабрична-61: провели обстеження активів житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 ; провели передачу від КП „ЖЕО ДМР на баланс ОСББ „Фабрична-61 житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 . Наголошує, що зазначений документ датовано 29.09.2017 і у ньому відсутні будь-які претензії позивача щодо виявлення заблокованого виходу на горище. Всі правочини ОСОБА_1 вчинено в період 2010-2011 років. Окрім цього, позивачем у позовній заяві вказується, що внаслідок проведеної приватизації ОСОБА_5 (мешканка квартири АДРЕСА_10 ) позбавлена можливості доступу до належної їй квартири. Наголошують, що в матеріалах долучених до позовної заяви відсутні будь-які пояснення, скарги чи звернення саме громадянки ОСОБА_5 про порушення її прав.

Окрім того, представник відповідача виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області подала заяву про застосування строків позовної давності з вищевказаних підстав.

У своїй відповіді на відзив представник позивача вказала, що долучені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви-згоди суміжних сусідів, які не заперечували щодо реконструкції квартири, вбачається, що сусіди не заперечували проти реконструкції окремого входу сім`ї ОСОБА_8 , що проживає в кв. АДРЕСА_4 . І згода сусідів не стосується реконструкції квартири. Вказує, що долучений до відзиву акт відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради не спростовує доводів позову. У вказаному акті невірно зазначено, що ОСОБА_1 на час його складання зареєстрований в кв. АДРЕСА_1 , оскільки згідно з даними будинкової книги станом на 22.02.2018 останнього знято з реєстрації за рішенням суду. Щодо поданої відповідачами заяви про застосування строку позовної давності вказує, що, приватизувавши квартиру АДРЕСА_1 разом із загальним коридором, ОСОБА_1 розумів незаконність приватизації, тому не повідомляв про це жодного мешканця будинку АДРЕСА_3 , і, тим більше, не повідомляв про це ОСББ „Фабрична-61. Більше того, з метою унеможливити повернення коридору відчужив своєму батькові ОСОБА_2 на підставі договору дарування. Також зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не брав участі в установчих зборах співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61, проведених 19.09.2016, та не подавав документи про власність на квартиру АДРЕСА_1 , що стверджується протоколом № 1 зборів співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 від 19.09.2016. Отже, наголошує, що у ОСББ „Фабрична-61 не було жодної інформації про приватизацію квартири АДРЕСА_1 аж до звернення ОСОБА_5 із заявою від 15.01.2018 про створення перешкод у доступі до її квартири АДРЕСА_6 , що спонукало звернення ОСББ „Фабрична-61 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, яким надано відповідь за № 3-29/1275 від 19.02.2018, та з якої позивачу стало відомо про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , до складу якої увійшов коридор загального користування. Вказує, що відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу від 29.09.2017 позивач отримав на баланс активи багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, технічна документація була відсутня, про що відмічено в п. 6 загаданого акту. А тому, наголошує, що наведені обставини доводять той факт, що ОСББ „Фабрична-61 не було відомо про порушення прав раніше, ніж з листа-відповіді виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 3-29/1275 від 19.02.2018, що було зумовлено вищевказаними обставинами.

Позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просить визнати недійсним рішення у формі протоколу Комісії з приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради за № 9/9 від 30.09.2010 в частині приватизації коридору площею 11,6 кв.м, позначений літ „1 на другому поверсі АДРЕСА_3 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане 30.09.2010 Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на ім`я ОСОБА_1 ; на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України витребувати коридор площею 11,6 кв.м, позначений на плані літ „1, розташований на другому поверсі в будинку АДРЕСА_5 у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_11 ), якого зобов`язати у місячний строк повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 (, 82100, м. Дрогобич, вул. Фабрична, 61/1, кв. 10) коридор площею 11,6 кв.м, позначений на плані літ „1, розташований на другому поверсі в будинку АДРЕСА_5 .

Згодом позивач подав до суду заяву про уточнення предмету спору, у якій просив визнати недійсним рішення у формі розпорядження органу приватизації Комісії з приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради за № 9/9 від 30.09.2010 в частині приватизації коридору площею 11,6 кв.м, позначений літ „1 на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане 30.09.2010 Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на ім`я ОСОБА_1 в частині приватизації коридору площею 11,6 кв.м, позначений літ „1 на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_1 ; витребувати коридор площею 11,6 кв.м, позначений на плані літ „1, розташований на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_12 у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_11 ), якого зобов`язати у місячний строк повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 (, 82100, м. Дрогобич, вул. Фабрична, 61/1, кв. 10) коридор площею 11,6 кв.м, позначений на плані літ „1, розташований на другому поверсі у квартирі АДРЕСА_12 .

Представник позивача в судових засіданнях просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та учтоеннях до неї, вважав, що строк позовної давності не пропущений, оскільки ОСББ „Фабрична-61 дійзналося про приватизацію з листа Виконкому Дрогобицької міськради від 19.02.2018 № 3-29/1275.

Відповідачі 1, 2 та представник відповідача 2 в судових засіданнях проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили застосувати строк позовної давності.

Повноважний представник відповідача 3 Виконавчого комітету ДМР в судове засідання не з`являлася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності, а в наступній заяві при вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, згідно з якими в 2016 році було створено ОСББ „Фабрична-61. В 2005 році було надано дозвіл на реконструкцію входу через сходи в боковій стіні, а в 2018 році було зведено капітальну стіну в коридорі. Вказала, що новий вхід на горище є маленьким, 1 м на 1 м, і ним неможливо користуватися. Зазначила, що це єдиний позов, поданий ОСББ, вказала, що приватизувала коридор у своїй квартирі згідно з ордером. Також зазначила, що площі в акті приймання-передачі житлового комплексу від 29.10.2017 зазначені згідно з поверхневими планами приміщення, які надав депутат.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими 2 роки тому він приїхав і побачив в коридорі стіну. Горищем він користувався ще у 2008-2009 роках для зберігання будматеріалів. Вказав, що на горище є вікна з обох сторін, з іншого боку квартира сусідки.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.10.2016 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61, ідентифікаційний код: 40902151, що розташоване за адресою: АДРЕСА_13 , зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.10.2016 (а.с.12)

19.09.2016 Протоколом установчих зборів № 1 затверджено статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61. Відповідно до п. 1 розділу І вказаного статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків АДРЕСА_14 та АДРЕСА_15 ; кв. АДРЕСА_16 . Відповідно до п.п. 1, 3 розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до п. 3 розділу ІV Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична-61 майно об`єднання утворюється з: майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю (а.с. 13-17).

Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини комісія у складі: головного інженера КП „Житлово-експлуатаційне об`єднання Дрогобицької міської ради, головного бухгалтера КП „Житлово-експлуатаційне об`єднання Дрогобицької міської ради, майстра КП „Житлово-експлуатаційне об`єднання Дрогобицької міської ради та голови ОСББ „Фабрична-61, 29.09.2017 провели обстеження активів житлового комплексу (його частини) за адресою: АДРЕСА_3 , що передається на баланс ОСББ „Фабрична-61. Разом із житловим комплексом (його частиною) передається така технічна документація: відсутня (а.с. 18-19).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотер, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 116961843, квартира за адресою: АДРЕСА_17 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування р. № 1601 від 10.11.2011 (а.с. 20, 24).

Відповідно до договору міни квартирами від 19.03.2002 ОСОБА_11 отримала квартиру під АДРЕСА_4 , яка згідно технічного паспорта складається з 2-х кімнат, жилою площею 21,8 кв.м, та кухні. Загальна площа квартири становить 32,8 кв.м (а.с. 25).

Згідно з технічним паспортом на приватизовану квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_11 , від 28.11.2001, зі змінами, внесеними на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом 19.03.2002, і зареєстрованого в реєстрі за № 1166. Квартира АДРЕСА_4 (а.с. 26-27).

Згідно з корінцем ордера № 12, виданого ОСОБА_5 , сім`я якої складається з 3 осіб на право заселення 3 кімнат, житловою площею 34,65 кв.м в квартирі АДРЕСА_4 . Ордер виданий на підставі рішення адміністрації і профкому ДП „Буджитлосервіс від 24.04.1007. Ордер видано 07.05.2007. Склад сім`ї: ОСОБА_5 квартиронаймач, ОСОБА_1 чоловік, ОСОБА_12 син (а.с. 28).

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 15.01.2018, адресованої голові ОСББ „Фабрична 61, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 самовільно, без згоди сусідів встановили двері до загального коридору, встановили новий замок, замурували частину коридору загального користування, звівши капітальну стіну. Також замурували вхід до кв. АДРЕСА_6 зі слів власниці ОСОБА_5 (а.с. 30).

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 15.01.2018, адресованої голові ОСББ „Фабрична 61, ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який встановив двері до коридору загального користування, в якому знаходиться вхід до її квартири АДРЕСА_6 . Встановив новий замок в двері до загального коридору, ключа їй не дав, чим заблокував вхід до її квартири, а також до горища будинку. Замурував частину загального коридору, звівши капітальну стіну (а.с. 79)

Відповідно до заяв ОСОБА_13 , ОСОБА_10 від 15.01.2018, адресованих голові ОСББ „Фабрична 61, ОСОБА_2 приватизував частину загального коридору, чим заблокував загальний вхід на горище, що унеможливлює при пожежно небезпечних та інших аварійних ситуаціях вибратися на горище, без їх згоди (а.с. 30-31).

Відповідно до акту обстеження будинку АДРЕСА_18 від 16.01.2018 комісією в складі Палюн Р.М. заступник голови правління ОСББ „Фабрична-61, ОСОБА_10 бухгалтера ОСББ „Фабрична-61, ОСОБА_9 члена ОСББ „Фабрична-61, встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 встановили двері до коридору загального користування, встановили замок, замурували вхід до кв. АДРЕСА_6 (власник ОСОБА_5 ), замурували частину коридору загального користування, звівши капітальну стіну. В результаті чого власник кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_5 позбавлена доступу до її квартири та відсутній доступ на горище будинку (а.с. 31).

Згідно з корінцем ордера № 42, виданого ОСОБА_1 , сім`я якого складається з 1 особи, на право заселення 1 кімнат, житловою площею 11,2 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 . Ордер виданий на підставі рішення адміністрації і профкому ДП „Буджитлосервіс від 09.09.2010. Ордер видано 15.09.2010 (а.с. 29).

Відповідно до листа Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 19.02.2018, адресованого голові ОСББ „Фабрична-61, в приватизаційній справі наявні наступні документи: заява ОСОБА_1 від 28.09.2010 про передачу в приватну власність квартири; довідка № 154 про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення; технічний паспорт на приватизовану квартиру АДРЕСА_7 ,складений 28.09.2010; експлікація внутрішніх площ до плану житлового будинку на АДРЕСА_17 ; ескіз на кв. АДРЕСА_1 ; розрахунок площі квартири, що безоплатно приватизовується; розпорядження органу приватизації від 30.09.2010; приватизаційне платіжне доручення № 700 від 18.11.2020 (а.с. 11).

28.09.2010 ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_17 , написав заяву керівнику органу приватизації, в якій просив оформити передачу в приватну власність квартиру (а.с 116).

Згідно з технічним паспортом на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 від 30.09.2010 квартира розташована на 2 поверсі 2-поверхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 11,4 кв.м, коридору площею 11,6 кв.м. Загальна площа квартири 23,0 кв.м. Висота приміщень 2,9 м (а.с. 22-23).

30.09.2010 видано Розпорядження органу приватизації, яким вирішено прохання наймача ОСОБА_1 задовольнити та передати квартиру за адресою: АДРЕСА_17 , у приватну власність ОСОБА_1 (а.с. 117).

Згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 30.09.2010 квартира за адресою: АДРЕСА_17 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Загальна площа квартири становить 23,0 кв.м. Свідоцтво видано згідно з протоколом від 30.09.2010 № 9/9 (а.с. 21, 117).

Згідно з ст. 1 Закону України „Про приватизацію державного житлового Фонду (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків допоміжні приміщення у гуртожитку приміщення у гуртожитку, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку як житлового комплексу та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); жилі приміщення у гуртожитку приміщення у гуртожитку (жилі кімнати, жилі блоки чи жилі секції), призначені та придатні відповідно до вимог законодавства до житла, призначеного для постійного проживання у ньому; нежилі приміщення у гуртожитку приміщення адміністративного, господарського та іншого призначення (для проведення культурно-масових заходів, навчання, спортивних занять, відпочинку, громадського харчування, медичного і побутового обслуговування тощо), що входять до житлового комплексу гуртожитку, але не належать (не віднесені) до жилих (житлових) приміщень і є самостійними об`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового Фонду (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про приватизацію державного житлового Фонду (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Передача кімнат у гуртожитках громадянам, які визначені частиною 5 статті 2 цього Закону, здійснюється з одночасною передачею у спільну сумісну власність площ загального користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників.

У абз. 3 ч. 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

У рішенні Конституційного Суду України у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків від 02.03.2004 № 4-рп/2004 вказано, що в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.11.2011 № 14-рп/2011 у справі № 1-22/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.992 № 2482-XII (2482-12) зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19) зазначено, що при вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду керується вимогами частини другої статті 10 Закону № 2482-XII, за якою власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. При цьому законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості. Згідно зі статтею 1 Закону № 2482-XII допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Такі висновки підтверджуються й у рішеннях Конституційного Суду України, а саме, у Рішенні від 02 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням ОСОБА_14 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. У Рішенні від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_15 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям „мешканці треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт допоміжні приміщення.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі № 522/16724/16 (провадження №61-28810св1 зробив наступний правовий висновок, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що спірний коридор є приміщенням загального користування та належить співвласникам на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим матеріалів проектної документації на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_19 , суду надано не було, будь-яких клопотань про проведення експертизи позивачем заявлено не було.

Поза увагою суду не залишився той факт, що ОСББ „Фабрична-61 подало єдиний позов з оскарження приватизації тільки одним мешканцем будинку по АДРЕСА_2 , а саме, ОСОБА_1 спірного приміщення. Даний позов подано під час розгляду судом справи за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична 61, ОСОБА_9 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , Комунального підприємства „Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради, Приватного акціонерного товариства „Львівобленерго, Акціонерного товариства „Оператор Газорозподільної Системи „Львівгаз, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 про усунення перешкод в прокладенні каналізаційних мереж, водопостачання, електроенергії, газопостачання та стягнення моральної шкоди (справа № 442/5902/20). В той час, як допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 повідомила суду, що нею теж було приватизовано коридор.

Щодо тверджень позивача про те, що внаслідок приватизації перекрито єдиний вихід на горище, суд враховує показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що на горище є вікна з обох сторін, з іншого боку квартира сусідки, а тому вихід на горище заблоковано. Крім того, мешканцями кв. АДРЕСА_20 було влаштовано доступ на горище зі сторони зовнішніх сходів.

Судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане чи оспорюване право, свободи чи інтереси, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний коридор відноситься до допоміжних приміщень, а тому позивачем не доведено порушення його права на користування спірним коридором, як об`єктом права спільної власності співвласників будинку. Враховуючи вищенаведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд не бере до уваги долучені відповідачами на підтвердження законності приватизації заяви-згоди від 29.09.2005, адже відповідно до змісту таких, межуючі сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не заперечують реконструкцію окремого входу сім`ї ОСОБА_8 , прож.: АДРЕСА_21 . Окрім того, долучений відповідачами акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (конторолю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 68/18 стосується об`єкту проведення будівельних робіт на АДРЕСА_22 (а.с. 51-61), в той час, як предметом спору є визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності та договору дарування квартири, витребування та зобов`язання повернути майно, а саме коридору у кв. під АДРЕСА_1 .

Щодо заяви відповідачів про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, то в задоволенні позову слід відмовити саме з цієї підстави. Окремо слід зазначити, що з показань свідка ОСОБА_9 , яка брала участь у створенні ОСББ, вбачається, що під час приймання-передачі житлового комплексу 29.09.2017 місцевий депутат надав поверхневі плани приміщення, з яких і встановлено площі житлового комплексу, зокрема, загальну площу будинку, житлову площу квартир, площу допоміжних приміщень, тобто оскільки на момент утворення ОСББ спірний коридор вже перебував у користування іншої особи, під час приймання-передачі житлового комплексу 29.09.2017 ОСББ „Фабрична-61 могло довідатися про порушення свого права.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Фабрична 61 (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Фабрична, 61/6; ідентифікайний код: 40902151).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_23 ; проживає за адресою: АДРЕСА_11 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_11 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, пл. Ринок, буд. 1; ідентифікаційний код 26307196).

Повний текст судового рішення виготовлено 28.09.2021.

Суддя Ю.С. Кучаковський