Справа № 310/5680/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2020 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дон В.О. звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивачки - ОСОБА_4 . В 1995 році ОСОБА_4 . Бердянським Райагробудом на підставі Договору зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 було виділено у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за договором ОСОБА_4 виконав у вказаний термін, проте за життя право на квартиру не оформив. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого дядька ОСОБА_4 , у зв`язку з чим звернулася до державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косенкова В.М. для оформлення спадщини. Проте нотаріусом 07.04.2020 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у неї відсутній документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно. У зв`язку з цим, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з викладених в позові підстав, просила його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 наразі є ліквідованим підприємством, документи, якого не збереглися, проте з наявних в матеріалах справи чеків, та з урахуванням того що зі спадкодавцем було укладено договори на поставку комунальних послуг, місце проживання його було зареєстровано в спірній квартирі, можливо встановити, що померлий є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . А отже має місце застосування приписів ст. ст. 1216, 1217, 1266 Цивільного кодексу України. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, з тих підстав, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження права власності на спірну квартиру у спадкодавця. Звернула увагу суду на те, що сам житловий будинок АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2004 Серії НОМЕР_1 перебуває в комунальній власності територіальної громади села Луначарське в особі Луначарської сільської ради. 28.11.2018 року Бердянською міською радою було прийняте рішення Про початок реорганізації Нововасилівської сільської ради та Азовської сільської ради шляхом приєднання до Бердянської міської ради № 24, відповідно до якого Бердянська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Азовської сільської ради. З огляду на вказане квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю. Про відсутність оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 за померлим також вказує довідка з Комунального підприємства з технічної інвентаризації від 25.11.2020 № 485. Зазначила, що виконання зобов`язання по Договору зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 спадкодавцем не можна вважати виконаними в повній мірі, оскільки з наданих до позовної заяви чеків та листа Національного банку України від 20.08.2021 року № 31-0005/77435 вбачається, що ним було внесено лише частину коштів від суми встановленої Договором, що стало підставою лише для вселення у спірну квартиру. А тому за відсутністю інших належних та допустимих доказів, які б дали змогу встановити, що однокімнатна квартира АДРЕСА_3 ввійшла до спадкової маси, позов не підлягає задоволенню. Просила суд відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 05.07.2019 Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.12).

Місцем проживання померлого ОСОБА_4 з 03.11.1995 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою про місце реєстрації проживання особи №17658 від 16.10.2019, виданою відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с.13).

На підставі Договору про зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 ОСОБА_5 зобов`язаний передати у власність ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 після внесення ним 50% від її вартості, тобто 2,3275 тис. доларів США або еквівалентну суму української валюти в касу Райагростроя (а.с. 14).

З копій квитанцій, які були долучені до матеріалів справи позивачем, вбачається, що ОСОБА_4 вносив оплату за квартиру: 02.11.1995 у сумі три мільйони дев`ятсот шістдесят тисяч карбованців, 11.12.1995 у сумі три мільйони дев`ятсот шістдесят тисяч карбованців, 17.01.1996 у сумі три мільйони дев`ятсот тисяч карбованців, 11.03.1996 у сумі чотири мільйони вісімсот двадцять тисяч карбованців, 18.09.1996 у сумі сорок три мільйони сто п`ять тисяч карбованців (а.с. 15).

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 від 19.01.1984 (а.с.8).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були рідними братами, що вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 14.09.1990 (а.с. 9) та свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 03.02.1951 (а.с.11).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_6 від 14.11.2018 (а.с. 10).

19.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з питанням оформлення спадщини після смерті її рідного дядька - ОСОБА_4 (а.с. 37).

Постановою державного нотаріуса Бердянської районної нотаріальної контори Запорізької області Косенкова В.М. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07.04.2020 № 384/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що у спадкоємиці відсутній документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно. В зазначеній постанові міститься посилання на довідку Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 13 лютого 2020 року № 91, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної (реєстраційної) справи, право власності на квартиру АДРЕСА_1 не оформлено. (а.с.58).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2004 Серії НОМЕР_1 житловий чотириповерховий будинок, загальною площею 1828,9 кв.м., що складається з 32-х окремих цілих житлових квартир, на праві комунальної власності належить територіальній громаді села Луначарське в особі Луначарської сільської ради (а.с.112).

З довідки Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради № 485 від 25.11.2020 вбачається, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи право власності на квартиру АДРЕСА_1 не оформлялось (право власності на окрему квартиру не реєструвалось) (а.с. 65).

З листа Державного архіву Запорізької області Запорізької обласної державної адміністрації № 01-32/К-1251 від 31.05.2021 встановлено, що в протоколах засідань виконавчого комітету Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області за 1990-1996 рр., 1998-2000 рр. відомості про надання (вселення, передачу у власність або користування) квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 відсутні (а.с.100).

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У Постанові N 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При вирішенні спорів про спадкування позивачем повинна бути доведена належність спірного майна, набуття права власності спадкодавцем у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, позивачі або інші особи повинні довести, що їх діями не було порушено їх права або права відповідача. Однак, жодних доказів зазначеними особами до суду не надано.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за життя у встановленому порядку не набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тому це майно не є об`єктом спадкування і не увійшло до спадкової маси, а тому за позивачем не може бути визнано право власності на вказане майно, що свідчить про відсутність порушеного права у позивача стосовно нього.

Стосовно доводів позивача та представника позивача про те, що кошти за Договором про зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 були сплачені ОСОБА_4 у повному обсязі, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі Договору про зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 ОСОБА_5 зобов`язаний передати у власність ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 після внесення ним 50% від її вартості, тобто 2,3275 тис. доларів США або еквівалентну суму української валюти в касу Райагростроя (а.с. 14).

Згідно листа Національного банку України від 20.08.2021 року № 31-0005/77435, національну валюту України гривню було введено в обіг з 02.09.1996, відповідно до Указу Президента України Про грошову реформу від 25.08.1996 за № 726/96 у співвідношенні: 100 000 українських карбованців за 1 гривню. 02.11.1995 офіційний курс українського карбованця до долара США складав 177400,00 карбованців, 11.12.1995 - 179800,00 карбованців, 17.01.1996 - 182800,00 карбованців, 11.03.1996 - 190700,00 карбованців. Офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на 18.09.1996, становив 176,00 гривні за 100 доларів США.

З копій квитанцій, які були долучені до матеріалів справи позивачем, вбачається, що ОСОБА_4 вносив оплату за квартиру: 02.11.1995 у сумі три мільйони дев`ятсот шістдесят тисяч карбованців, що становить 22,32 долари США (3960000/177400=22,32); 11.12.1995 у сумі три мільйони дев`ятсот шістдесят тисяч карбованців, що становить 22,02 долари США (3960000/179800=22,02); 17.01.1996 у сумі три мільйони дев`ятсот тисяч карбованців, що становить 21,33 долари США (3900000/182800=21,33); 11.03.1996 у сумі чотири мільйони вісімсот двадцять тисяч карбованців, що становить 25,28 долари США (4820000/190700=25,28); 18.09.1996 у сумі сорок три мільйони сто п`ять тисяч карбованців, що становить 244,91 долари США (43105000 карбованців/100000 карбованців=431,05 грн., 431,05/1,76=244,91) (а.с. 15).

З огляду на вказане, позивачем долучено до матеріалів справи докази про сплату ОСОБА_4 коштів за Договором про зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 на суму 335,86 доларів США з необхідних 2,3275 тис. доларів США.

Жодних доказів про те, що спадкодавець ОСОБА_4 у повному обсязі виконав зобов`язання за Договором про зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 та відповідно набув право власності на спірну квартиру, до матеріалів справи позивачем не долучено.

Суд також відхиляє доводи представника позивача, що укладання договорів про надання комунальних послуг зі спадкодавцем (а.с. 79) є достатньою підставою для того щоб вважати, що останнім було набуто право власності на спірну квартиру за життя, оскільки надані суду квитанції за газопостачання (а.с.81, 82) датуються серпнем-вереснем 2020 року та січнем-лютим 2021 року, тобто вже після смерті ОСОБА_4 . Судом також встановлено, що обов`язок сплати комунальних послуг було покладено на ОСОБА_4 п. 6 Договору про зобов`язання на отримання квартири від 18.09.1995 (а.с. 14).

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя Н. М. Дубровська