РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Крайнюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Херсоні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката Токаленко Анни Вадимівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник адвокат Токаленко Анна Вадимівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) правовстановлюючого документу: Свідоцтва № НОМЕР_2 , виданого 15.11.1993 року Фондом комунального майна м. Херсона на підставі розпорядження від 15.11.1993 року №7065 ж про право власності на житло: квартиру АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Заява обґрунтована тим, що заявнику та його сім`ї на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 15.11.1993 року належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_6 ». У свідоцтві про право власності на житло, була допущена помилка в імені заявника, а саме: записано як « ОСОБА_7 », а у паспорті « ОСОБА_8 ». З метою здійснити державну реєстрацію квартири заявниця звернулась до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області, але їй було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, через розбіжність у написанні імені у правовстановлюючих документах, в зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду, оскільки позбавлений права здійснити державну реєстрацію квартири відповідно до чинних норм законодавства та вільно розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 15.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заявник в судове засідання не з`явилася.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися. Надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . В графі батьки записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

14.11.1997 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 укладено шлюб, актовий запис 859, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 . Згідно якого ОСОБА_9 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_11 ».

Відповідно паспорта серії НОМЕР_5 заявник має повне прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_1 ».

06.01.1984 року, згідно ордеру №1874, ОСОБА_2 , та членам його сім`ї із чотирьох чоловік надана для проживання квартира АДРЕСА_2 .

Фондом комунального майна м.Херсона 15.11.1993 року видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , відповідно до якого квартира АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Згідно довіреності від 28.08.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., за реєстровим номером 2414, ОСОБА_2 , уповноважив чоловіка заявниці ОСОБА_10 , подарувати від його імені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , в рівних частинах належну йому на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №59304101 від 16.07.2021 року, відмовлено заявнику у державній реєстрації прав власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 , в зв`язку з виявленням розбіжностей в імені.

Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 15.11.1993 року належить - заявнику, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема його, прізвище, по-батькові збігаються.

Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, а саме: Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 15.11.1993 року належать заявнику.

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів.

Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном.

Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній.

Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,13,247,258-259,263-265,293-294,315,319,354 ЦПК України, приймаючи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Токаленко Анни Вадимівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) правовстановлюючого документу: Свідоцтва № НОМЕР_2 , виданого 15.11.1993 року Фондом комунального майна м. Херсона на підставі розпорядження від 15.11.1993 року №7065 ж про право власності на житло: квартиру АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.М.Єпішин