Справа № 690/524/20
Провадження № 2/690/44/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 серпня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Ватутінського міського нотаріального округу Побіянська Неллі Борисівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач ОСОБА_1 , повноваження якої підтверджено ордером від 11.11.2020 року серії ЧК № 162082, подала до суду позовну заяву за змістом якої просить: встановити факт, що відповідач з вересня 2015 року не проживала за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; визнати відповідача такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також внести зміни до 2 свідоцтв про право на спадщину за законом, виданими в спадковій справі № 102/2016, від 05.09.2020 року та 28.09.2020 року, зареєстровані за №№ 2189, 2391, відповідно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який за життя був власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , пропорційно співвласниками 2/3 якої також являються дружина померлого ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 . Померлому за життя також належала земельна ділянка площею 0,1482 га., кадастровий номер :01:002:0675 за адресою: АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_5 , спадщину у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 прийняла донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом від 29.09.2012 року, таким чином ставши власницею 2/3 частин житла.

Після смерті дружини, ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_3 , громадянкою Узбекистану, з якою певний період часу перебували у незареєстрованому шлюбі. У 2015 році ОСОБА_3 було необхідно підтвердити легальність свого знаходження на території України та отримати посвідку на проживання, у зв`язку з чим, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в червні 2015 року укладено шлюб, після чого 11.08.2015 року відповідачу видано посвідку на проживання в Україні та з 29.08.2015 року вона зареєструвала своє місце проживання в квартирі ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 з початку осені 2015 року почав хворіти, а ОСОБА_3 , проживши як дружина разом ним близько двох місяців, вирішила його залишити та виїхала за межі України. Доглядом, а потім й похованням померлого займалася його донька ОСОБА_2 , яка протягом піврічного терміну звернулася до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але незважаючи на те, що позивач була єдиною особою, що виявила бажання прийняти спадщину за ОСОБА_4 , проте отримати все майно, що належало йому за життя вона не змогла, оскільки ОСОБА_3 була зареєстрована за місцем проживання померлого батька позивача, та вважалась такою, що прийняла спадщину, хоча проте фактично там не проживаючи більше року до дня смерті спадкодавця.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки позивача неправомірно обмежено в праві власності на спадкове майно ОСОБА_4 , так як підстави для визнання права відповідача на частку в спадковому майні є формальними. У подальшому в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення в справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою, у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, у судові засідання неодноразово не з`являлась, відзив на позов не надав, поважність причин неявки не повідомила, заяв від його імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на вказане, судом 11.08.2021 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку.

На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у засідання, фіксування судового засідання 11.08.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Допитана в судовому засіданні приватний нотаріус Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянська Н.Б. надала показання, що позивач ОСОБА_2 своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 в зв`язку з чим нею заведено спадкову справу та видано їй 2 свідоцтва про право власності на 1/2 частини спадщини за законом, одне з них на квартиру, а інше на земельну ділянку. Вказане зумовлено тим, що станом на дату смерті за місцем проживання спадкодавця ОСОБА_4 було зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_7 , яка була дружиною ОСОБА_4 , тож вона вважалась такою, що прийняла спадщину. Також вказала, що нотаріус не наділена правом перевіряти фактичність місця проживання спадкоємців за адресою їх місця реєстрації. Додатково зазначила, що за наявності підстав заявлені позовній вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.09.1975 року Ватутінським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_8 , батьком якої вказано ОСОБА_4 , а матір`ю відповідно ОСОБА_5 .

Позивач у зв`язку з одруженням, змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 12.12.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ватутінської міської ради.

Батьку позивача, ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 13.08.2016 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, за життя належало право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35351992, виданого 31.08.2012 року Катеринопільським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», та земельної ділянки, площею 0,1482 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:002:0675, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 974884, виданого 31.10.2009 року відділом Держкомзему у Звенигородському районі Черкаської області.

Відповідно до змісту копії свідоцтва про право на спадщину за законом НОІ 982213, виданого 05.09.2020 року приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянського Н.Б., на підставі спадкової справи №102/2016, після смерті ОСОБА_4 його доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить спадщина на 1/6 частки в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частки в ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак свідоцтво про це їй ще не видано.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом НОІ 401660, виданого 28.09.2020 року приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянського Н.Б., на підставі спадкової справи №102/2016, після смерті ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить право власності на 1/2 спадщини, що складається з земельної ділянки, площею 0,1482 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0675, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

За змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на 1/2 частку у праві власності на спадкове майно, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з тим, що спадкоємець за законом ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на момент смерті та нею не було подано документів про відмову від спадщини, та роз`яснено можливість звернення до суду з метою врегулювання даного питання.

Відповідно до копії домової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 , в даному житлі зареєстровані : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до змісту акта депутата Ватутніської міської ради Лупаїна Я.А. від 06.08.2020 року ОСОБА_4 постійно до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а його дружина ОСОБА_3 понад рік до дня його смерті не проживала за даною адресою.

Відповідно до змісту інформації Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, отриманої в порядку витребування доказів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 16.06.2016 року перетнула кордон України в напрямку Москви, територія Російської Федерації, та в 2016 році на територію України не поверталась.

За змістом ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого у статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Судом достеменно встановлено, що відповідач, ОСОБА_3 станом на 12.08.2016 року, день смерті ОСОБА_4 , не проживала разом з ним, до нотаріальної контори у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, із заявою про прийняття спадщини не зверталася, тож вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Тому суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подала, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину.

Положеннями ст. 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до встановлених судом обставин, та зазначених положень законодавства суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог щодо встановлення факту не проживання відповідачем постійно на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем та не прийняття нею спадщини, оскільки ОСОБА_3 попри наявність реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично там не проживала з 16.06.2016 року.

Отже, на підставі належних, допустимих та достовірних доказів встановлено, що на час відкриття спадщини та протягом шести місяців після цього ОСОБА_7 разом зі спадкодавцем постійно не проживала та не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що надає підстави стверджувати, що відповідач не проживала постійно зі спадкодавцем на день його смерті (час відкриття спадщини) та відповідно не може вважатися такою, що прийняла спадщину після його смерті, тож суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині необхідності внесення змін у вказані позивачем свідоцтва про право на спадщину, з метою поновлення її майнових прав.

Положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї, ОСОБА_12 понесла судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 522,40 грн., а також витрати на оплату правничої допомоги адвоката Токар О.М. у розмірі 5 500 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у даній справі позивачем до позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги від 12.08.2020 року, розрахунок їх вартості, зроблений адвокатом Токар О.М., у розмірі 5 500 грн., а також додатки №№ 1, 2 від 12.08.2020 року до вищевказаного договору у якому вказано, що вказані кошти сплачено ОСОБА_2 .

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, підстави для його зменшення відсутні, оскільки стороною відповідача відповідне клопотання не заявлено.

З огляду на вказане, задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до положень ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп., а також витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279-283, 289, 353-354, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка Узбекистану, посвідка на проживання від 11.08.2015 року ТР 120161, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , з вересня 2015 року не проживала разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянку Узбекистану, посвідка на проживання від 11.08.2015 року НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 102/2016): від 05.09.2020 року, зареєстроване в реєстрі за № 2189, та від 28.09.2020 року, зареєстроване в реєстрі за № 2391, а саме: виключити відомості про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власницею 1/2 частки в спадщині, та вказати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власницею 1 частки в спадщині; виключити відомості про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є власницею 1/2 частки в спадщині; виключити відомості про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не видано свідоцтво про право на 1/2 частку в спадщині на земельну ділянку площею 0,1482 га, кадастровий номер :01:002:0675 за адресою: АДРЕСА_3 , та на 1/6 частку в спадщині на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , посвідка на проживання від 11.08.2015 року ТР 120161, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12.03.2001 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 судовий збір у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , посвідка на проживання від 11.08.2015 року ТР 120161, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12.03.2001 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Копію рішення суду надіслати сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Ватутінським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право; на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.