Справа №442/8272/21
Провадження №2/442/1637/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

24 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив :

21.10.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з уточненням позовних вимог просить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову, вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 є його рідним братом. Від народження вони разом були зареєстровані в батьківському будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом позивач знявся з місця реєстрації, та зареєстрував своє місце проживання в м.Трускавці. ОСОБА_2 після одруження деякий час ще проживав в даному будинку з дружиною ОСОБА_3 та своїми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Через деякий період часу відповідачі придбали житловий будинок в с.Уличне, в якому проживають по сьогоднішній день.

Вказує, що в 2018 році позивач запропонував брату відшкодувати його частку в будинку грошовим еквівалентом. На його пропозицію відповідач погодився та коли позивач заплатив йому 7000 доларів США, то він подарував свою частку в будинку і запевнив, що після цього разом зі своєю сім`єю зніметься з місця реєстрації.

Зазначає, що в грудні 2018 ОСОБА_2 уклав з ним договір дарування, після чого позивач став повновладним власником будинку. Однак, розпоряджатися своїм будинком в повній мірі він не має можливості, так як відповідач зі своєю сім`єю продовжує залишатися зареєстрованим в ньому і добровільно знятися з реєстрації ніхто з відповідачів не бажає.

В даному житловому будинку відповідачі не проживають вже близько 20 років, особистих їх речей в будинку немає, до будинку ніхто з них ніколи не навідується.

Позивач подав заяву, в якій просить розглядати справу без у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147898035 від 04.12.2018 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в частці Ѕ ОСОБА_1 .

Згідно Договору дарування Ѕ ідеальної частки житлового будинку від 04.12.2018 року, ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 Ѕ ідеальну частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки №1112 від 06.10.2021, виданої виконавчим комітетом Трускавецької міської ради Львівської області, у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11).

Беручи до уваги наведене те, що відповідачі фактично не проживають у вказаному житловому будинку близько 20 років, мають інше постійне місце проживання, участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг не беруть, їх особистих речей в ньому не має, а також, відповідач з позивачем уклав договір дарування, суд дійшов висновку про те, що такі їх дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, вбачається, що відповідачі самостійно залишили житловий будинок і протягом тривалого часу не намагались вселитись у такий, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування вказаним будинком.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , РНОКПП: невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , РНОКПП: невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , РНОКПП: невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.П. Хомик