КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 753/426/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9415/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року,

встановив:

у січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив усунути відповідача від права на спадкування після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який перебував у безпорадному стані.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року позов було задоволено, усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У Відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_6 просив залишити рішення першої інстанції без змін.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний брат - ОСОБА_5 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була відкрита у Могилів-Подільській районній державній нотаріальній конторі. Після його смерті заяви про прийняття спадщини подали він, дружина померлого - ОСОБА_2 та дочка померлого - ОСОБА_3 , яка відмовилась від спадщини.

ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 17.08.2007. Через важку хворобу ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані і позивач був змушений доглядати за ним, хоча сам є людиною з інвалідністю. ОСОБА_2 відмовлялась доглядати за чоловіком та надавати матеріальну допомогу, маючи постійний щомісячний дохід, в зв`язку з чим він змушений був переїхати проживати до ОСОБА_1 , який доглядав за ним та здійснив поховання. Тому позивач вважав, що ОСОБА_2 слід усунути від права на спадкування.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року позов було задоволено, усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як дружина ОСОБА_5 була зобов`язана здійснювати догляд за своїм чоловіком, який потребував сторонньої допомоги, а в подальшому був у безпорадному стані після паралічу правих кінцівок. Стосунки між подружжями були неприязними, що підтверджується наявністю судових спорів. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, та вказав в позовній заяві, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують стосунків, не ведуть спільного господарства. Представник відповідача не надав доказів, що за станом свого здоров`я ОСОБА_2 не могла здійснювати догляд за своїм чоловіком, свідомо ухилилась від його утримання та надання йому матеріальної допомоги.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

В ст. 1216 ЦК України зазначається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кукавка Могилів-Подільського району Вінницької області. Відповідно до довідки, наданої позивачем, він прибув на дільницю сімейного лікаря с. Кукавка з Києва 01.04.2015, за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги.

11.06.2015 Могилів-Подільською районною державною нотаріальною конторою Вінницької області було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 . Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 подали: ОСОБА_1 , який спадкує на підставі заповіту від ОСОБА_5 від 203.04.2014, ОСОБА_2 , яка перебувала з померлим у зареєстрованому шлюбі на день його смерті, та дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_3

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 17.08.2007, зареєстрованому у Центральним відділі реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №2255. З 07.12.1998 ОСОБА_2 було встановлено 2 групу інвалідності безстроково. З 17.06.2014 ОСОБА_5 було встановлено 1 групу інвалідності.

Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач ОСОБА_2 надала до справи докази, про те, що вона 30.12.2014 оплатила санаторне лікування за себе та ОСОБА_5 в Оздоровчо-лікувальному комплексі «Ровесник» в розмірі 3 200 грн. Також ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції визнала, що останні місяці життя ОСОБА_5 в квітні-травні 2015 року він сам виявив бажання поїхати в с. Кукавка до брата - ОСОБА_1 , оскільки за станом здоров`я потребував постійного стороннього догляду, а вона за станом свого здоров`я не могла йому надавати такий догляд.

Відповідно до наданої виписки з історії хвороби ОСОБА_2 вона з 19.04.2015 по 05.05.2015 перебувала на стаціонарному лікуванні в Міській клінічній лікарні №10 м. Києва, з діагнозом: Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет (а/с 54-55 т. 1).

Згідно довідки, виданої в амбулаторії загальної практики сімейної медицини ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, страждає на дифузний кардіосклероз, калькульозний холецистит, остеохондроз хребта, вторинна глаукома правого ока, катаракта лівого ока, хронічний панкреатит, цукровий діабет (а/с 56-58 т. 1).

Протягом 2013-2014 років ОСОБА_5 користувався коштами, які були накопичені ним на депозитному рахунку (а/с 60-69 т. 1).

Зазначеним доказам по справі суд першої інстанції належної оцінки не надав та не перевірив ту обставину, чи могла ОСОБА_2 , надавати як матеріальну допомогу ОСОБА_5 , так і здійснювати за ним сторонній догляд.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, ОСОБА_2 була старша за віком на 4 роки від ОСОБА_5 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 ), страждала вже станом на 2013 рік на численні хронічні захворювання.

В той же час ОСОБА_1 визнав, що надавав ОСОБА_5 , який останні 2 місяці свого життя не міг самостійно рухатись, всю необхідну йому допомогу.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що у ОСОБА_5 була повнолітня дочка ОСОБА_3 , яка в змозі була надавати батькові допомогу, однак він до неї за такою допомогою не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року (справа № 337/6000/15-ц) та від 04 липня 2018 року (справа № 404/2163/16-ц) зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій».

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

В даному випадку не встановлено, що ОСОБА_2 , маючи можливість надавати ОСОБА_5 матеріальну допомогу та сторонній догляд, умисно ухилилась від такої допомоги.

Також факт організації поховання ОСОБА_5 та понесення ОСОБА_1 всіх витрат на поховання не є підставою для усунення відповідача від права на спадкування та може бути підставою для відшкодування витрат, які були понесені одним із спадкоємців на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця в силу ст. 1232 ЦК України.

В ст. 376 ЦПК України визначено підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якою, зокрема, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді