Провадження № 2/638/410/21
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

секретаря судових засідань - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони її правонаступником у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі відділення «На Гоголя» ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міськогонотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

встановив:

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із позовом, у якому просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 20.10.2017 року для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №831/3/27/31/8-289 від 15.09.2008 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 15.01.2018 року відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 15.01.2018 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису.

27.09.2021 року за вх.№49899 надійшла заява представника АТ «Альфа-Банк» адвоката Сербінова А.В., що діє на підставі довіреності №015204/21 про заміну сторони - ПАТ «Укрсоцбанк» в особі відділення «На Гоголя» ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «АльфаБанк», , МФО 300346, п/р №ІBAN НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна, м.Київ, вулиця Велика Васильківська, буд.100.

В обгрунтування заяви зазначив, що 10.09.2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк». Відповідно до рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було затверджено Передавальний акт, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки),а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА-Банк». Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб 03.12.2019 року АТ «Укрсоцбанк» (номер запису 4002827) стан суб`єкта : припинено.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Від позивача надійшла заява про розгляд вищевказаної заяви за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

У матеріалах справи міститься заява АТ «Укрсоцбанк» про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи у судове засідання не з`явились, були повідомлені про дату та час слухання справи належним чином.

Від представника АТ «Альфа-Банк» Сербінова О.В. надійшла заява про розгляд заяви без його участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Враховуючи неявку усіх учасників процесу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаної заяви.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Таким чином суд приходить до висновку, про задоволення заявлених вимог АТ "Альфа-Банк".

На підставі викладеного, керуючись ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони у справі №638/19602/17 шляхом заміни відповідача його правонаступником задовольнити.

Замінити ПАТ «Укрсоцбанк» в особі відділення «На Гоголя» ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «АльфаБанк», , МФО 300346, п/р № ІBAN НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, буд.100 у справі №638/19602/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі відділення «На Гоголя» ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя