УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.09.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про можливість видати судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу підписана менеджером Житомирського центру обслуговування клієнтів Рожанчук І.В.

Згідно з п.2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З аналізу змісту положень ч. 3 ст. 58 ЦПК України вбачається, що повноваження уповноважених осіб юридичних осіб на звернення до суду та можливість вчинення ними процесуальних дій у порядку самопредставництва можливий у разі визначення їх прав діяти від імені юридичної особи у відповідному документі, що визначає їх правовий статус (закон, положення про орган, структурний підрозділ, трудовий договір (контракт), посадова інструкція тощо).

Як визначено у ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

В частинах 1, 3 статті 62 ЦПК України зазначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Беручи до уваги, викладені вище норми цивільного процесуального закону, суд приходить до висновку, що повноваження представника, який підписує заяву про видачу судового наказу повинні бути підтверджені в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 58 ЦПК України в порядку самопредставництва або адвокатом.

В наказовому провадженні представник заявника позбавлений процесуальної можливості підтверджувати свої повноваження виключно на підставі довіреності, оскільки сукупний аналіз норм статей 60, 62 ЦПК України дає підстави вважати, що представник юридичної особи за довіреністю може брати участь лише в малозначних справах. Відповідно до ст. 19 ЦПК України малозначні справи підлягають розгляду виключно в порядку позовного провадження. Нормами ЦПК України не віднесено справи, які розглядаються в наказному провадженні, до малозначних спорів.

Судом встановлено, що на підтвердження повноважень представника до матеріалів заяви про видачу судового наказу долучено копію довіреності, виданої директором ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія», відповідно до якої інтереси товариства уповноважено представляти менеджера Житомирського Центру обслуговування клієнтів ТОВ "ЖОЕК" Рожанчук І.М.

Дослідивши зміст вказаної довіреності, суд приходить до висновку, що заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, оскільки до заяви не долучено докази, які підтверджують, що представник Рожанчук І.М. здійснює самопредставництво юридичної особи на підставі відповідних документів, які визначають її правовий статус (закон, положення про орган, структурний підрозділ, трудовий договір (контракт), посадова інструкція тощо), як і не долучено докази, що вона є адвокат.

З долученої до заяви про видачу судового наказу фотокопії статуту не вбачається, що менеджер Житомирського Центру обслуговування клієнтів ТОВ "ЖОЕК" наділена повноваженнями на представництво інтересів стягувача в суді.

Згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу:

- якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

- заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу підписана та подана представником заявника, повноваження якого не підтверджені належними документами, суддя вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька