Провадження №2/523/2840/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Лиманської районної адміністрації Одеської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Суворовська районна державна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання сина ОСОБА_3 разом з батьком.

Позов обгрунтований тим, що сторони розірвали шлюб, проживають окремо, створено нові сім`ї. Позивач вважає, що в інтересах сина проживання разом з батьком, оскільки в матері немає необхідних умов, син ділить кімнату з донькою відповідача від іншого шлюбу, в нього виникають конфлікти з чоловіком матері, про що неодноразово він розповідав. З квітня 2018 р. син почав проживати з позивачем,в будинку є всі необхідні умови,є окрема кімната, в нього чудові стосунки з цивільною дружиною позивача та її донькою.

20.09.2018 р. провадження у справі було відкрито суддею Виноградовою Н.В. та призначено розгляд в порядку загального позовного .

12.11.2018 ОСОБА_4 подала до суду відзив на позов за змістом якого просила відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що після розлучення дитина постійно проживала з нею. Відповідач не проявив себе зі сторони турботливого батька, так як поклав на неї повністю як матеріальні витрати щодо дитини так і в частині виховання. ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, не цураючись цього приходить до дитини у стані алкогольного сп`яніння, постійно провокує сварки при дитині і старається внушити йому те, що вона не заслуговує поваги. Така поведінка батька ускладнила їх стосунки з сином, вона стала помічати, що він ним не завжди виконуються домашні завдання, виявилося, що батько дозволяє таке ставлення до освіти, дозволяється безперервно грати в комп`ютерні ігри, не відвідувати спортивну секцію.

06.12.2018 р. після повторного авторозподілу справу прийнято до провадження суддею Середою І.В..

18.11.2019 судом постановлено ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати, про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог службу у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 03.11.2020р. у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач заперечуючи проти вимог позивача не зверталася до суду з зустрічним позовом щодо визначення місця проживання дитини з нею.

Представник третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, а також Служба у справах дітей Лиманської РДА у судове засідання не з`явилися, висновків у відповідності до вимог ст..19 СК України не надали.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Першим відділом реєстрації реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , актовий запис №1878, батьками якого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.66).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.05.2014р. у справі №523/3424/14ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.57).

04.09.2014 р. Суворовським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина (а.с.114). У зв`язку з виниклою заборгованістю по сплаті аліментів за заявою відповідачки 10.10.2018 р. було зареєстровано кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 (а.с.110).

30.07.2014 р. відповідачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.63).

Згідно характеристики ОЗШ №22 І-ІІІ ступенів ОМР Одеської області на учня 6-А класу ОСОБА_3 батьки приділяють належну увагу вихованню сина (а.с.98).

Судом встановлено, що адреса проживання ОСОБА_8 зареєстрована в АДРЕСА_1 , за зареєстрованою адресою проживання батька (а.с.67).

29.10.2018 р. позивач отримав сертифікати про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів для реєстрації, придбання, зберігання, носіння зброї (65,66).

За висновком психолога ОСОБА_9 дитина відчуває себе комфортно в батьківській сімї, відмічається витражена позитивна привязанність до батька. Зміна місця проживання (не в сімї з батьком)може негативно відобразитися на психо-емоційному стані дитини, посилити стресовий стан і викликати відчуття розриву сімї (а.с.148).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 16.09.2019 р. було оглянуто умови проживання позивача та його сім`ї за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 . Встановлено, що умови проживання добрі, у дитини є окрема облаштована кімната. Для хлопчика створені всі умови для проживання та виховання (а.с.176).

В судовому засіданні в присутності двох психологів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 судом було заслухано ОСОБА_8 , який пояснив, що з осені 2018 року проживає у батька, де йому дуже комфортно, у нього добрі стосунки з новою цивільною дружиною батька та її донькою. Батько возить його до школи, а потім і забирає додому. З матірю він бачиться один раз на місяць, за її ініціативи. З власної волі захотів переїхати до батька і бажає з ним залишитися і надалі.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом із батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Так, у статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. №789-XII,ч.7 ст.7 СК України закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, проголошено правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

За нормами ч.2,3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до вимог ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини).

Нормами ч.1 ст.13 ЦПК закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши усі докази в сукупності, суд з урахуванням думки дитини дійшов висновку, що проживання дитини з батьком забезпечить належні умови проживання та розвитку дитини, буде відповідати її інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу на те, що доводи відповідачки щодо негативного впливу батька на виховання сина не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_8 задовольнити.

Визначити місце проживання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23.09.2021 р.

Суддя