Справа № 310/9460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (представники відповідача: Лігін Олег Володимирович, ОСОБА_2 ) про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживача, в якому зазначила, що між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір № 261288706 від 07.02.2020, відповідно до якого нею було отримано позику. Ознайомившись зі змістом договору вважає його недійсним, оскільки він не був нею підписаний. Відповідачем письмово не надано всю необхідну інформацію щодо умов договору, Відповідач скористався тим, що їй бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і ввів її в оману при отриманні кредитних послуг. ТОВ «Манівео швидка допомого» порушено п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та визначено непропорційно велику суму компенсації за невиконання зобов`язань за договором, що є несправедливою умовою. Порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абзацу 3 ч.6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між позивачкою та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту, укладений між нею та відповідачем містить ознаки кредитного договору. В оспорюваному договорі не вказана ціна та сукупна вартість кредиту. Просила визнати договір позики №261288706 від 07.02.2020, укладений між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» недійсним.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.01.2021 відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що 07.02.2020 між товариством та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №261288706 на суму 4500,00 грн. зі сплатою процентів строком на 28 календарних днів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка № НОМЕР_1 ), що засвідчує факт укладання між сторонами кредитного договору в формі електронного документу. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит та згідно п. 4.1 Договору є невід`ємною частиною цього договору. Правила розміщені на сайті товариства за посиланням: https://moneyveo/ua в загальному доступі. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2, 1.4 договору позичальник зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 цього договору. Позивач добровільно на офіційному сайті товариства обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримала кошти, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу, що підтверджує, що волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Договір було вчинено в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та ЗУ «Про електричну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Відповідно до порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з метою акцепту оферти та укладання електронного договору позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить у собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС повідомленням на номер телефону, вказаний у заявці на кредит. На цьому етапі позичальнику надається на ознайомлення індивідуальна частина договору, шляхом підстановки у типовий договір. Індивідуальна частина є офертою товариства, відповідно до ст. 641 ЦК України. Позичальник має можливість завантажити собі проект договору (оферту) в електронному вигляді. Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою товариством генерується та відправляється на номер телефону позичальника персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання договору. Якщо позичальник не бажає приймати оферту, то тисне кнопку «ні». Після чого позичальник повідомляється про можливість повторно подати заявку та змінити істотні умови договору. Одночасно з підписанням договору товариство відправляє на електронну адресу позичальника повідомлення про успішне підписання договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту, та повідомляє про успішне проходження транзакції переказу коштів. Позивачем не надано доказів на підтвердження використання товариством нечесної підприємницької практики. Зазначає, що ТОВ «Манівео швидка фінансова установа» не є банком та не надає банківських послуг, оспорюваний договір не є договором про надання споживчого кредиту. З умов договору вбачається, що позивач перед підписанням договору була ознайомлена з сумою кредиту, нарахованими процентами за користування кредитом, терміном платежу та сукупною (загальною) вартістю кредиту. Всі умови щодо кредитування були надані товариством позичальнику перед його укладанням, без проставляння у чек-боксі відмітки щодо ознайомлення з умовами договору, він не укладається (а.с. 27-35).

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 10).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заяви про розгляд справи без участі представників на підставі матеріалів справи (а.с. 88, 92, 97).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Враховуючи положення ч.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч.1 ст.5, ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документаз накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 205, 207 ЦК України, визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору,

то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до ст.640 ЦК договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальним порядком дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з метою акцепту оферти та укладання електронного договору передбачено чіткий алгоритм дій. Так, споживач спочатку за допомогою вбудованого калькулятора вибирає бажану суму грошових коштів, строк кредитування, при цьому зазначаються відсотки за користуванням кредитом. Потім позичальником подається заявка на кредит та підтверджуються введені дані за допомогою смс-коду підтвердження. Після погодження товариством заявки позичальник ознайомлюється з текстом угоди (індивідуальна частину договору з позичальником) та у разі згоди з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у кредит підписує за допомогою персонального одноразового ідентифікатора. У разі згоди з офертою позичальнику повідомляється про можливість повторної подачі заявки на кредит та змін умов договору. У разі згоди з офертою у поле «так» вводиться одноразовий ідентифікатор, що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Після цього позичальнику перераховуються гроші (а.с. 31-35).

У заявці-анкеті для отримання кредиту зазначено, що позичальниця ознайомилася та погодилася з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті відповідача (а.с. 36).

За договором №261288706 від 07.02.2020 товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3, п. 1.4 або п. 1.5 цього договору. Кредит надається строком на 28 днів від дати отримання кредити позичальником. На період строку, визначеного п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,64 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.3). У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною на нарахованою базовою процентними ставками на весь строк користування кредитом (п. 1.4.) Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом, вказаного в п. 1.2 договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1.7 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4 цього договору (п. 1.5). Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого в п. 1.2 цього договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору) (п. 1.7.). Договором визначені права та обов`язки сторін (розділ 2), відповідальність сторін (розділ 3), інші умови характерні для правовідносин між сторонами (а.с. 37-38).

Згідно п.4.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua/.

Пунктом п.4.7 договору зафіксовано, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (а.с. 38).

Зі змісту оскаржуваного кредитного договору №261288706 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно графіку розрахунків до кредитного договору № 261288706 (додаток №1 до договору), сукупна вартість кредиту складає 117.92 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 5306 грн.40 коп. (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування кредитом у розмірі 17,9 2% від суми кредити (у процентному вираженні) або 806 грн. 40 коп. (у грошовому виразі); 2) суму кредиту у розмірі 4500 грн. (у грошовому виражені) (а.с. 38).

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» врегульовано процедуру надання товариством грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с. 40-42).

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

З довідки щодо дій позичальника ОСОБА_1 в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором №261288706 від 07.02.2020 15:32:41 заявка на кредит подана 07.02.2020 о 14:55, договір відправлено позичальнику 07.02.2020, акцепт оферти позичальником здійснено 07.02.2020 о 15:32:41 (ідентифікатор введено позичальником/ відправлено товариству), перерахування грошових коштів позичальнику відбулось 07.02.2020 о 15:32:47 (а.с. 39).

Перерахування грошових коштів також підтверджується платіжним дорученням (заява) (а.с. 43).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З наданого відповідачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Отже, заповненням заявки-анкети позичальниця підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину в електронному варіанті та з електронним підписом. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача, а твердження позивачки стосовно того, що вона не підписувала кредитний договір є неспроможними. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи позовної заяви у цій частині.

Також суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 261288706 від 07.02.2020 вимогам законодавства та про несправедливість його умов, без їх доведення в розрізі положень ст. ст.76-81 ЦПК України, і спростовуються самим змістом договору. Доводи позивачки про несправедливість та невідповідність закону умов укладеного між сторонами кредитного договору не доведені, сам кредитний договір містить всі істотні умови характерні для такого виду договорів, саме позичальниця за допомогою електронного підпису погодилася з такою редакцією договору.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 10 червня 2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають,

Керуючись ст.ст. 12,78,81,141,259,263-265,273,354-355 ЦПК України ст.ст. 203 - 205,207,215,509,626-628,638 - 640,1054 ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38569246, яке знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15Б) про захист прав споживача відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя