Справа № 132/4689/13-ц
Ухвала

Іменем України

28 вересня 2021 року місто Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павленко І.В.

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калинівка Вінницької області заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа по справі №132/4689/13-ц (провадження №2/132/127/14) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-річного віку,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_2 із заявою про видачу дубліката виконавчого документа по справі №132/4689/13-ц (провадження №2/132/127/14) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, посилаючись на втрату його оригіналу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи та докази, надані заявником, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

24.01.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23.12.2013 року, до досягнення сином повноліття. Крім того, про стягнення з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі по 700 грн, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23.12.2013 року, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ч.1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

ОСОБА_1 отримала судовий наказ, який в подальшому був втрачений.

У відповідності до п.17.4 Перехідних Положень (розділXIII) ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 16.08.2018р. у справі № 6/275-08.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012р.).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011р., існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009 р.).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 р. у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009р. (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн, суд вважає, що судове рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа, прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, перешкоджає подальшому руху справи щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки останній дійсно втрачено, а рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично не виконано.

Керуючись ст.ст.3,260,354 ЦПК України, п.17.4Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р., суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа по справі №132/4689/13-ц (провадження №2/132/127/14) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-річного віку задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №132/4689/13-ц (провадження №2/132/127/14) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-річного віку про стягнення з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23.12.2013 року, до досягнення сином повноліття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: