Провадження № 2/752/3976/21
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Крушинського Валентина Валентиновича про надання строку на примирення сторін у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову посилався на те, що 18.01.2014 року між ними було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 .

Вказав, що не зважаючи на народження дитини, спільне життя з ОСОБА_1 не склалось через різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у сімейному житті, через що з січня 2020 року між ними припинено відносини та ведення спільного господарства, а з липня 2020 року вони проживають окремо.

Зазначив, що шлюб існує лише формально, примирення з ОСОБА_1 неможливе, а подальше спільне життя його та відповідача як подружжя та збереження шлюбу суперечило його інтересам і моральним устоям суспільства.

Враховуючи зазначене, просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 18.01.2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 58.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі.

У заяві від 16.11.2021 року, поданої представником відповідача - адвокатом Крушинським В.В. про проведення судового засідання 16.11.2021 року без участі відповідача, зазначено також прохання про надання строку на примирення в 6 місяців.

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення (ч. 7 ст. 240 ЦПК України).

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

До того ж, заявником не доведено наявності можливості для збереження сім`ї і примирення сторін, а саму заяву суд вважає формальною, оскільки будь-які докази того, що сторони примирилися, дійшли згоди щодо продовження спільного проживання та підтримки сімейних відносин - у матеріалах справах відсутні.

Зважаючи на те, що позивач категорично заперечує можливість спільного життя з відповідачем та примирення вважає неможливим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання часу для примирення сторін, оскільки таке суперечитиме інтересам позивача та моральним засадам.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про надання строку для примирення сторін у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111 СК України, ст. ст. 251, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Крушинського Валентина Валентиновича про надання строку на примирення сторін у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко