Справа №:755/8583/15-ц
Провадження №: 6/755/1087/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Шелудько В.А.

за участі

заявника ОСОБА_1

представника заявників ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

в с т а н о в и в:

заявники звернулися до суду із заявою за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Свої вимоги мотивували тим, що 31 січня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 805/16/21-1/6-31, відповідно до якого заявник отримав кредит у розмірі 25 000,00 доларів США на строк до 10 січня 2013 року. В забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 805/13/16/6-108, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені договором кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін № 7 до договору кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року, відповідно до якого змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту у розмірі 15 645,65 Доларів США разом з нарахованими процентами у розмірі 1 270,94 доларів США в гривню. 12 лютого 2015 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в розмірі 217 649,55 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 2576,49 грн. 15 червня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14. 05 листопада 2015 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» подано до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції заяви про повернення виконавчих листів, виданих на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14. Заявник вважає, що зазначені виконавчі листи не підлягають виконанню, оскільки рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14 було стягнуто неіснуючий розмір заборгованості, у зв`язку з укладенням 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 договору про внесення змін № 7 до договору кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року, відповідно до якого змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту у розмірі 15 645,65 Доларів США разом з нарахованими процентами у розмірі 1 270,94 доларів США в гривню. У зв`язку з чим просять визнати виконавчі листи № 755/8583/15-ц, видані Дніпровським районним судом м. Києва 29 липня 2015 року на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14 такими, що не підлягають виконанню.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_2 .

Представник заявників в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

31 січня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 805/16/21-1/6-31, відповідно до якого заявник отримав кредит у розмірі 25 000,00 доларів США на строк до 10 січня 2013 року (а.с. 58-64).

В забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 805/13/16/6-108, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені договором кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року (а.с. 65-66).

22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін № 7 до договору кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року, відповідно до якого змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту у розмірі 15 645,65 Доларів США разом з нарахованими процентами у розмірі 1 270,94 доларів США в гривню (а.с. 67-69, 70-78, 79, 80, 81, 82).

12 лютого 2015 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в розмірі 217 649,55 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 2576,49 грн. (а.с. 84-87).

15 червня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14 (а.с. 32).

10 вересня 2019 року рішенням загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

05 листопада 2015 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» подано до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції заяви про повернення виконавчих листів, виданих на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14 (а.с. 88, 89, 90, 91, 92, 93).

Заявники просять визнати виконавчі листи № 755/8583/15-ц, видані Дніпровським районним судом м. Києва 29 липня 2015 року на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14 такими, що не підлягають виконанню.

Підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню заявником зазначено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2025 року по справі № 1932/14 було стягнуто неіснуючий розмір заборгованості, оскільки 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін № 7 до договору кредиту № 805/16/21-1/6-31 від 31 січня 2006 року, відповідно до якого змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту у розмірі 15 645,65 Доларів США разом з нарахованими процентами у розмірі 1 270,94 доларів США в гривню.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

При цьому, до переліку обставин, за наявності яких можливе визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не віднесено перевірку рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, законності та обґрунтованості рішення третейського суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист.

Підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути те, що вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване.

Оскільки рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 лютого 2015 року по справі № 1932/14 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості по договору кредиту в розмірі 217 649,55 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 2576,49 грн., боржниками не оскаржувалось та не скасоване в порядку, передбаченому ЦПК України, то обставини для визнання виконавчих листів, виданих на виконання вказаного рішення Третейського суду, такими, що не підлягають виконанню, відсутні.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 752/18892/16-ц, від 05.09.2018 року по справі № 2604/6122/12, від 13.03.2019 року по справі № 755/388/15-ц.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому виконанню.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено інших підстав, передбачених ст. 432 ЦПК України для задоволення заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

За наведених обставин заява ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 260, 261, 353, 432, 458 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29 вересня 2021 року.

Суддя Н.Є.Арапіна