Справа № 236/3592/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря - Теліуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутності учасників справи цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що відповідно до паспорта громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого Краснолиманським MB УМВС України в Донецькій області 19.01.2007 року, прізвище заявниці зазначено як " ОСОБА_1 ". Проте в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН№128690 від 06.09.2005 року зазначено власника земельної ділянки як " ОСОБА_1 ".

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить встановити факт належності державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ДН№128690 від 06.09.2005 року.

Заявниця ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, про причини свого неприбуття суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи - ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянки України України серії НОМЕР_1 , виданого Краснолиманським MB УМВС України в Донецькій області 19.01.2007 року, прізвище заявниці зазначено як " ОСОБА_1 " (а.с.4).

Заявниця ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, розташованої на території Рубцівської сільської ради м.Красний Лиман Донецької області, згідно з державним актом на права власності на земельну ділянку серії ДН№128690, виданим Краснолиманською міською радою від 06.09.2005 року (а.с.7), проте в державному акті зазначено власника земельної ділянки як " ОСОБА_1 ".

Заявниця зверталася до державного реєстратора в м. Лиман Донецької області з відповідною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0210, але державним реєстратором було відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки, так як державний акт має відмітку про виправлення прізвища власника земельної ділянки на « ОСОБА_1 », внесену секретарем Рубцівської сільської ради. Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру власником земельної ділянки є ОСОБА_1 (а.с.12).

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні прізвища заявниці, виникли ускладнення при оформленні державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995року №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа для заявниці ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку реєстрації права власності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , державного акта на права власності на земельну ділянку серії ДН№128690, виданого Краснолиманською міською радою 06.09.2005 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявниці, не відшкодовуються.

Керуючись258,259,264,265,294,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН№128690, виданого Лиманською міською радою 06.09.2005 року, з цільовим призначенням "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", площею 4,1137 гектарів, розташовану на території колишньої Рубцівської сільської ради м.Красний Лиман Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -