Справа № 265/6530/21
Провадження № 2/265/1510/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/6530/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участі позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час фактичних шлюбних відносин у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , яка на теперішній час проживає із позивачкою. При цьому рішенням суду від 1 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_3 . Додавала, що вона перебуває у шлюбі із іншим чоловіком, маючи на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_4 , яка має інвалідність, внаслідок чого вона змушена доглядати свою меншу доньку, тому не працює. Натомість відповідач не бере участь у виховані та утриманні своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , не виконуючи батьківські обов`язки, покладені на нього законом. При цьому відповідач нещодавно придбав собі трикімнатну квартиру, а також має у власності автомобіль. Оскільки відповідач є працездатним та здоровим, інших утриманців не має, то просила суд, враховуючи перелічені обставини, стягнути аліменти з відповідача на свою користь в розмірі 3500 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із щорічною індексацією, починаючи з 1 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка, ОСОБА_1 , у судовому засіданні вказувала, що виходила із середнього доходу населення по регіону при визначенні розміру аліментів, та вважає, що аліменти в розмірі 3500 грн. відповідатимуть інтересам спільної для сторін дитини, яка фактично мешкає із позивачкою по АДРЕСА_1 . Зазначала, що відповідач також має неофіційний дохід, тому може надавати дитини допомогу в такому розмірі. Стверджувала, що до 30 серпня 2021 року не зверталась до суду із таким позовом, бо не мала на руках свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого на підставі рішення суду від 1 квітня 2021 року про визнання батьківства відповідача відносно дитини. Просила суд задовольнити позов повністю.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому засіданні, частково визнаючи заявлені до нього вимоги, тобто в сумі 1000 грн., зазначав, що він мешкає по АДРЕСА_2 разом із дружиною, не маючи інших утриманців. При цьому окрім офіційного заробітку він не має інших доходів. Зазначав, що у нього у власності не має автомобіля, а квартиру він придбав у 2021 році після того як продав свою двокімнатну квартиру. Додавав, що він допомагає доньці добровільно при можливості. На підставі цього вважав, що не може сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом за матеріалами встановлено, що за свідоцтвом про народження, виданим 11 серпня 2021 року Лівобережним відділом ДРАЦС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 642 від 14 серпня 2006 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

При цьому за рішенням від 1 квітня 2021 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, яке набуло чинності 5 травня 2021 року, ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 з 28 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Приморським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 443, внаслідок чого дружині було змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Також суд встановив, що за свідоцтвом про народження, виданим 26 липня 2013 року Приморським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 256 від 26 липня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

При цьому на підставі посвідчення НОМЕР_1 , виданого 23 червня 2017 року УСЗН Лівобережного району м. Маріуполя, вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною з інвалідністю до 18 років, якій призначено державну допомогу.

Згідно із інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28 серпня 2021 року вбачається, що в АДРЕСА_1 разом зареєстровані ОСОБА_1 зі своїми доньками, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно ж до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 8 вересня 2021 року вбачається, що 14 січня 2021 року відповідач, ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, реєстр нотаріусу № 57, набув право власності на трикімнатну кв. АДРЕСА_3 .

Також на підставі довідки від 27 вересня 2021 року ТОВ «Укртрансагро» вбачається, що ОСОБА_2 працює на такому товаристві на посаді фахівця з організації майнової та особистої безпеки, дохід якого за останні шість місяців (березень - серпень 2021 року) складав близька 10173,10 грн. на місяць (8161,17 + 14729,66 + 8874,74 + 10178,35 + 9547,33 + 9547,33 = 10173,10).

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких фактичних обставин, встановлених судом, враховуючи, що на утриманні позивачки перебуває неповнолітня ОСОБА_3 , яку відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення нею повноліття, то вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача, суд виходить з наступного обґрунтування.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року становить - 2510 / 2 = 1255 грн.), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року становить - 2510 грн.).

На підставі викладеного вмотивування, зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи, що за ст. 180 СК обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно.

В цьому сенсі судом було враховано, що за відомостями Головного управління статистики у Донецькій області середньомісячна заробітна плата на одного працівника у Донецькій області за червень 2021 року становила 14988 грн., а виходячи з даних про заробітну плату відповідача, суд зазначає, що 1/4 частка від середньомісячного офіційного доходу ОСОБА_2 становитиме близька 2500 грн., що майже відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину (в даному випадку 2510 грн. на місяць).

Також суд врахував, що відповідач придбав собі у власність в 2021 році квартиру в м. Маріуполі.

Суд при цьому зазначає, що позивачка має на утриманні також малолітню доньку, ОСОБА_4 , на яку однак отримує державну допомогу та утримання якої є обов`язком батьків такої дитини.

Таким чином на підставі викладених судом розрахунків та наведених доводів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 до досягнення повноліття в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково, тобто в розмірі 2500 грн. від доходів відповідача щомісячно, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитини та не порушує прав обох батьків дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

На підставі законодавчо закріплено норми про щорічну індексацію аліментів, визначених судом до сплати у твердій грошовій сумі, то заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо проведення щорічної індексації аліментів, що суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивачки, підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Натомість, щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів за період з 1 квітня 2021 року по момент подачі до суду вказаного позову, то суд вказує, що за ч. 2 ст. 191 СК, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Однак, розглядом справи ОСОБА_1 не довела, що вживала заходів для одержання аліментів від відповідача на утримання дитини, а в суді не було встановлено факту ухилення відповідача від надання позивачці коштів за минулий час.

Таким чином суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів за період з 1 квітня 2021 року по 29 серпня 2021 року включно.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 430 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. від усіх видів доходів щомісячно із щорічною індексацією, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 28 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який мешкає в АДРЕСА_2 .

Суддя