Справа №: 653/4157/21
Провадження № 2-о/653/208/21
У Х В А Л А

іменем України

24 грудня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Делалова О.М. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Неліна Валентина Ярославівна, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання спадкодавця одноособово, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання спадкодавця одноособово.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. Загальні правила цієї статті застосовуються і до заяв, поданих в порядку окремого провадження.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Заявник просить суд встановити факт проживання спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Комсомольське, Старобешевського району, Донецької області, тобто на окупованій території, одноособово.

Відповідно до ст. 11-1 ЗУ « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

З наданих документів вбачається, що заява про прийняття спадщини подана приватному нотаріусу Бернацькій Н.Г. у м. Генічеську, заведена спадкова справа, тобто місце відкриття є відомим.

Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

До матеріалів справи заявником не долучено постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не надано відомостей, що заявник зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Згідно вимог ст. 49 ч.4 Закону України « Про нотаріат» - на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус, або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Суду в обґрунтування звернення до суду надана відповідь нотаріуса Бернацької Н.Г., оформлена як «надання інформації», відповідно до якої нотаріус зазначає, що немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не може встановити відомості стосовно кола спадкоємців, які проживали зі спадкодавцем на день смерті, оскільки територія, на якій помер спадкодавець є непідконтрольною на теперішній час Україні. Суд не приймає зазначену відповідь, оскільки це не є відмовою нотаріуса.

Крім цього, суд зазначає, що статтею 68 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

У пункті 4 Інформаційного листа, виданого спільно Відділом методичного забезпечення та інформаційно-аналітичної роботи НПУ та Комісією НПУ з питань співробітництва з органами державної влади та місцевого самоврядування 29 червня 2017 року «Про деякі питання оформлення спадкових прав на майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України та на території проведення антитерористичної операції. Особливості відчуження нерухомого майна, що знаходиться на непідконтрольній Україні території» (далі Інформаційний лист) роз`яснено що відповідно до статей 1268 та 1269 ЦКУ прийняття спадщини здійснюється шляхом: 1) подання заяви про прийняття спадщини; 2) постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у разі якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї; 3) малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 ЦК України.

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус, серед іншого, вправі витребовувати додаткові відомості щодо наявності/відсутності інших спадкоємців (осіб, які закликаються до спадкування) шляхом направлення запитів до уповноважених на те органів.

З огляду на те, що є труднощі в отриманні такої інформації на непідконтрольній Україні території, відомості про наявність/відсутність осіб, які постійно проживали, тобто були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зазначаються спадкоємцями у відповідних заявах.

При цьому, нотаріус має роз`яснити спадкоємцям положення статті 27 Закону України «Про нотаріат» щодо відповідальності за подання неправдивих відомостей, а також наслідки прийняття спадщини іншими спадкоємцями (за згодою спадкоємців або через суд) з урахуванням норм статті 1280 ЦК України, яка передбачає порядок перерозподілу спадщини.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено порядок підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, серед яких: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

З урахуванням викладеного, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за спадкодавцем, який помер на непідконтрольній Україні території, у зв`язку з неможливістю встановити осіб, які проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тягне за собою безповоротне порушення права спадкоємця ОСОБА_1 .

Таким чином, заявнику необхідно надати суду обґрунтовану відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка б свідчили про необхідність звернення до суду.

Крім цього, заявником заінтересованою особою заявлено ОСОБА_2 , однак жодних відомостей про його права на спадкування після смерті ОСОБА_3 не зазначено і суду не надано, а тому заявнику необхідно чітко визначитися із заінтересованою особою у даній справі.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, і 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.185,318 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Неліна Валентина Ярославівна, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання спадкодавця одноособово - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали суду недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

У разі неусунення недоліків заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова