Справа № 505/2132/18
Провадження № 2/505/364/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.12.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючої судді Павловської Г.В.

за участю секретаря Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Подільськ Одеської області цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В СТ АН ОВ ИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.08.2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит в сумі 300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 31.05.2018 року має заборгованість перед позивачем в сумі 36035.14 грн., яка складається з наступного: 4338.45 грн. заборгованість за кредитом; 26081,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3423,36 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1692,15 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 03.08.2020 року по вказаній справі відкрито провадження.

Представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі не заперечують, зазначено, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання з боку банка відсутні.

Відповідач, який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в судове засідання не з`явився Повідомлявся про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.7 ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась на адресу суду із штемпелем «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання». Іншими даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про час і місце розгляду справи.

У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.08.2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит в сумі 300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку від 16.08.2011 року, встановлено, що позичальник погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом позичальника.

З довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів льготного періоду ", за користування кредитом встановлена базова процентна ставка в розмірі 2,5 % на місяць. Вказана довідка підписана відповідачем ОСОБА_1 19.08.2011 року.

Таким чином, під час укладення договору були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно довідки, наданої позивачем строк дії картки, яку отримав відповідач становить - травень 2015 року. Вказані обставини свідчать, що кінцевий термін повернення кредиту є 31 травня 2011 року.

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договором повертати кредит з процентами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тому суд відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Відтак, у межах строку кредитування до 31 травня 2015 року включно відповідач мав, зокрема, повернути позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до останнього числа кожного місяця. Починаючи з 16.08.2011 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.

Станом на 31.05.2018 року відповідач заборгував позивачу 4338,45 грн. розміру кредиту та 6784,71 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом з 16.08.2011 року по 31.05.2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Після 31 травня 2015 року позивач нараховував проценти за користування кредитом безпідставно.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після закінчення строку кредитування, кредитор має право вимагати від позичальника, який прострочив виконання грошового зобов`язання повернення основної суми боргу за кредитним договором (позики та процентів), а також сплати грошової суми відповідно до ст. 625 цього Кодексуза весь час прострочення.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати повернення прострочених процентів за користування кредитом за період з 16.08.2011 (дати укладення договору) і по 31.05.2015 (останній день місяця терміну дії картки).

Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів слід відмовити.

Таким чином, до задоволення підлягають вимоги позивача щодо стягнення із відповідача на його користь заборгованості за кредитом в розмірі 4338,45 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6784,71 грн. з 16.08.2011 року по 31.05.2015 року, заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3426,36 грн., а також судові витрати.

В частині позову про стягнення більшого розміру заборгованості по процентах за користування кредитом - відмовити.

Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 1762,00 грн.

На підставі та керуючись ст.ст.11,207,526,629,634,638,1054,ЦК України, ст..ст.12,13,81,141,263-265,280-282 ЦПК України ,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.08.2011 року у розмірі 14549 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн. 52 коп.

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (, р/р НОМЕР_2 , МФО №305299, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 02.12.2021 року.