Справа № 452/2808/19 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/811/1878/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позовні вимоги мотивували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . Їхня квартира знаходиться на першому поверсі і складається з однієї кімнати площею - 29,8 кв.м. та кухні, площею -18,5 кв.м., а також до квартири приєднано частину коридору загального користування площею 5,2 кв.м.

Будинок, у якому вони проживають, розділений на чотирьох господарів, тобто він має чотири квартири.

У квартирі АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_6 відповідачка по справі.

Весною 2018 року відповідачкою було здійснено самочинну перебудову сходового маршу загального користування шляхом встановлення перегородки і вони не можуть потрапити у свою квартиру через центральний вхід.

Також відповідачка самочинно обгородила по периметру будинок, порушивши правила пожежної безпеки.

Щоб увійти в приміщення своєї квартири їм доводиться обходити огорожу.

Жодного дозволу та згоди на встановлення перегородки сходового маршу та огорожі будинку відповідачка не отримувала, інформація з цього приводу у міській раді відсутня.

Для вирішення конфліктної ситуації, міжвідомча комісія Самбірської міської ради рекомендувала власнику квартири АДРЕСА_2 , демонтувати кам`яну перегородку у вхідному тамборі, як самочинно збудовану.

З урахуванням зазначених обставин позивачі на підставі ст.ст.317,369,382 ЦК України просили:

зобов`язати ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення встановленої огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_3 , а також знести самовільно побудовану кам`яну перегородку встановлену на сходовому марші загального користування будинку АДРЕСА_4 до входу в квартиру АДРЕСА_5 ;

стягнути витрати на правничу допомогу та судові витрати.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 , усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення встановленої огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_3 , а також знести самовільно побудовану кам`яну перегородку встановлену на сходовому марші загального користування будинку АДРЕСА_6 .

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_3 в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень та на користь ОСОБА_4 в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь ОСОБА_3 в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. та на користь ОСОБА_4 в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат - Бобак О.Б.

В апеляційній скарзі зазначає, що доказів чинення перешкод у проході до житлової квартири позивачі не надали.

Вважає твердження позивачів про «створення незручностей, щоб потрапити до квартири» є надуманим, нічим не підтвердженим висловом, що не може бути без підтверджуючих доказів покладене в основу судового рішення.

Звертає увагу на те, що спорудження перегородки на ганку не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а тому не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання та після закінчення не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Зазначає, що при облаштуванню перегородки на ганку за згодою обох сторін не було допущено порушень норм законодавства про архітектурну діяльність.

Стверджує, що облаштування перегородки у ганку майданчику для входу у квартиру, не порушує права позивачів, як власників житлової квартири, що передбачені ст. 317, 319, 382 ЦК України, оскільки прибудова не входить у загальну площу квартири майна позивачів за захистом якого вони звертаються до суду.

Звертає увагу на те, що позивачі, будучи власниками квартири, як окремі суб`єкти цивільних прав, не є ні власниками, ні користувачами прибудинкової земельної ділянки, цілого багатоквартирного будинку, в якому ще розміщені три квартири, а тому права позивачів, як власників окремої квартири не порушені, і звідси, права на задоволення вимоги про знесення встановленої огорожі вони не мають.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення по справі.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що облаштована ОСОБА_1 перегородка і огорожа створюють реальні перешкоди для позивачів, останні не мають можливості потрапити до дому з центрального входу, також у них, у разі потреби, відсутній доступ служб, зокрема, пожежної та швидкої допомоги.

З таким висновком суду погодитись не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_4 є чотириквартирний.

Кожна житлова квартира має окремий вхід на прибудинкову територію, що видно з поверхового плану на весь будинок Самбірського МБТІ від 14 червня 1975 року та зокрема з технічного паспорта на житлову квартиру позивачів від 02 лютого 1994 року.

У 2001 році власники двох квартир у будинку АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 , сторони по справі, домовились розділити спільний коридор, приєднавши його по Ѕ частині кожен до своєї квартири, внаслідок чого кожна квартира отримала окремий вихід на сходову площадку ганок (зовнішня прибудова при вході до будівлі у вигляді трохи піднятого над землею майданчику перед дверима будинку, через яку здійснюється вхід і вихід з житлового приміщення), з якого тоді ж домовились про облаштування двох сходових маршів для користування кожен до своєї квартири.

За домовленістю між сторонами, відповідачка надала позивачам дозвіл на облаштування системи водопостачання через свій підвал, а позивачі тоді погодили влаштування спірної перегородки на площадці між обома вхідними дверима до квартир АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 , так щоб кожен власник квартири мав окремий захід до своєї квартири.

Дана домовленість була узгоджена між сторонами у період 2015-2016 роки.

Так, позивачі облаштували систему водопостачання через підвал відповідачки та облаштували сходовий марш для заходу до їхньої квартири, а тоді відповідачка, за згодою позивачів, спорудила спірну перегородку на ганку.

Отже, при наявності двох сходових маршів, як окремого заходу до кожної квартири, немає центрального входу до квартири, а кожен власник квартир має окремий сходовий марш із ганком майданчиком перед дверима, до своєї квартири.

Наявна перегородка ганку жодним чином не перешкоджає позивачам для входу до їхньої квартири.

Спорудження перегородки на ганку не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та інженерні системи загального користування, а тому не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання та після закінчення не підлягають прийняттю в експлуатацію, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких не підлягають прийняттю в експлуатацію».

Тому, при облаштуванні перегородки на ганку за згодою обох сторін не було допущено порушень норм законодавства про архітектурну діяльність. Дана позиція підтверджується листом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 13 вересня 2017 року №1013-4/5308 (а.с.28).

Відповідно до ст.382 ЦК України, квартира є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, у редакції Наказу від 26 липня 2018 року №186 (розділ 2) при проведенні обмірювальних робіт до площі квартири не водять прибудова, тамбур, веранда, тощо.

Таким чином облаштування перегородки у ганку (прибудові, тамбурі, веранді) майданчику для входу у квартиру, не порушує права позивачів, як власників житлової квартири, що передбачені ст.ст.317,319,382 ЦК України, оскільки прибудова (тамбур) не входить у загальну площу квартири майна позивачів за захистом якого вони звернулися до суду.

Не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції твердження представника позивачів адвоката Рупінського О.Б. про те, що його довірителям для заходу до своєї квартири потрібно обходити огорожу і будинок по периметру.

Позивачі мають вільний доступ до хвіртки воріт, яка огорожує весь багатквартирний будинок, що видно із наявних в матеріалах справи відеодоказів (а.с.56) де позивачка вільно і безперешкодно відкриває, заходить, виходить через хвіртку в огорожі.

Крім того, ворота для заїзду автотранспорту закривається лише на металевий засув, що підтверджується фотознімками воріт, що є в матеріалах справи (а.с.44). Для відкриття засува і воріт не вимагається додаткових зусиль чи ключа. Тому, будь яка спецтехніка безперешкодно в разі потреби може потрапити на подвір`я житлового будинку. За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність доступу автомобіля швидкої допомоги до будинку позивачів є необґрунтованим.

Також встановлено, що огорожа житлового будинку зі сторони АДРЕСА_3 була споруджена ще в 60-х роках з часу спорудження самого будинку. На той час огорожею була металева сітка.

Відновлення цієї огорожі, а саме заміна сітки на металевий паркан зі сторони проїжджої частини вулиці Коперника, здійснено виключно метою безпеки жильців будинку в тому числі й позивачів по справі. Огорожа унеможливлює потрапляння на прибудинкову територію будинку сторонніх осіб, викидів сміття, бродячих собак є найперше способом захисту свого майна, від негативного впливу та бруду від проїжджої частини вулиці і жодним чином не порушує права позивачів, як власників квартири.

Позивачі, будучи власниками квартири, як окремі суб`єкти цивільних прав, не є ні власниками, ні користувачами прибудинкової території, цілого багатоквартирного будинку, в якому розміщені ще три квартири, а тому їхні права як власників окремої квартири не порушені, а звідси, права на задоволення вимоги про знесення встановленої огорожі вони не мають.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до задоволення, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 576 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.