Справа № 369/7015/21
Провадження № 2/369/4269/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2021 року м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу № 369/7015/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника у травні 2021 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона була власницею автомобіля Acura ILX 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

10.11.2020 року об 11 год. 04 хв., на автодорозі М-06, Київ-Чоп, 81 км, на автозаправній станції «Маршал», відповідач, ОСОБА_2 , керуючись автомобілем Acura ILX 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху, не впевневшись в безпечності руху, не вибравши безпечної швидкості та дистанції, скоїла зіткнення з припаркованим автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом Kogel SN24, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 року № 289/1878/20 винною у ДТП визнано відповідача, ОСОБА_2 .

Автомобіль позивача Acura ILX отримав значні механічні ушкодження на рівні конструктивної загибелі автомобіля.

За даними Звіту про оцінку колісного транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 23.11.2020 року складеного ТОВ «Укравтоекспертиза», ринкова вартість автомобіля становила 517 776,88 грн, а вартість відновлювального ремонту після ДТП (матеріальна шкода) - 490 975,82 грн.

19.08.2020 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альянс» було укладено договір № 23.0023238.03 добровільного страхування наземного транспорту, а також добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту зі строком дії з 20.08.2020 року до 19.08.2021 року.

За даним договором було застраховано легковий автомобіль позивача марки Acura ILX 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Загальна страхова сума за договором становить 500 000 грн.

В результаті того, що випадок був страховим, позивач отримала від страхової компанії страхове відшкодування в розмірі 267 465 грн. Дане страхова відшкодування розраховано наступним чином: 500 000 грн (максимальна сума страхування) - 50 000 грн (франшиза) - 167 030,40 грн (залишкова вартість авто) - 14 150 грн (несплачені два платежі за договором страхування) - 1 354,60 грн (комісія банку за виплату страхового відшкодування).

Відповідно до угоди з страховою компанією від 12.02.2021 року залишки автомобіля були продані запропонованому страховою компанією покупцю за залишковою ціною 167 030,40 грн.

Залишок матеріальної шкоди, яка не покрита страховим відшкодуванням становить 490 975,82 грн - 167 030,40 грн (залишкова ціна авто) - 267 465 грн (страхове відшкодування) = 56 480,42 грн.

Крім того, позивач посилається на завдання їй відповідачем моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

З метою добровільного досудового вирішення спору позивачем було направлено відповідачу вимогу від 31.03.2021 року про сплату 56 480,42 грн залишку некомпенсованої матеріальної шкоди, а також моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, а загалом 76 480,42 грн, яка не була отримана відповідачем, відшкодування позивачу не було виплачено.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

18.10.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, яка задоволена судом.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Відповідач у судове засідання 09.12.2021 року не з`явився, причини неявки суду не відомі, про дату та час судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вказує позивач та встановлено судом, ОСОБА_1 була власницею автомобіля Acura ILX 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

10.11.2020 року об 11 год. 04 хв., на автодорозі М-06, Київ-Чоп, 81 км, на автозаправній станції «Маршал», відповідач, ОСОБА_2 , керуючись автомобілем Acura ILX 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху, не впевневшись в безпечності руху, не вибравши безпечної швидкості та дистанції, скоїла зіткнення з припаркованим автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом Kogel SN24, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 року № 289/1878/20 винною у ДТП визнано відповідача, ОСОБА_2 .

Автомобіль позивача Acura ILX отримав значні механічні ушкодження на рівні конструктивної загибелі автомобіля.

За даними Звіту про оцінку колісного транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 23.11.2020 року складеного ТОВ «Укравтоекспертиза», ринкова вартість автомобіля становила 517 776,88 грн, а вартість відновлювального ремонту після ДТП (матеріальна шкода) - 490 975,82 грн.

19.08.2020 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альянс» було укладено договір № 23.0023238.03 добровільного страхування наземного транспорту, а також добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту зі строком дії з 20.08.2020 року до 19.08.2021 року.

За даним договором було застраховано легковий автомобіль позивача марки Acura ILX 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Загальна страхова сума за договором становить 500 000 грн.

В результаті того, що випадок був страховим, позивач отримала від страхової компанії страхове відшкодування в розмірі 267 465 грн. Дане страхова відшкодування розраховано наступним чином: 500 000 грн (максимальна сума страхування) - 50 000 грн (франшиза) - 167 030,40 грн (залишкова вартість авто) - 14 150 грн (несплачені два платежі за договором страхування) - 1 354,60 грн (комісія банку за виплату страхового відшкодування).

Відповідно до угоди з страховою компанією від 12.02.2021 року залишки автомобіля були продані запропонованому страховою компанією покупцю за залишковою ціною 167 030,40 грн.

Залишок матеріальної шкоди, яка не покрита страховим відшкодуванням становить 490 975,82 грн - 167 030,40 грн (залишкова ціна авто) - 267 465 грн (страхове відшкодування) = 56 480,42 грн.

З метою добровільного досудового вирішення спору позивачем було направлено відповідачу вимогу від 31.03.2021 року про сплату 56 480,42 грн залишку некомпенсованої матеріальної шкоди, а також моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, а загалом 76 480,42 грн, яка не була отримана відповідачем, відшкодування позивачу не було виплачено.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 56 480,42 грн компенсації заподіяної матеріальної шкоди майну, які підтверджуються відповідними належними та наявними у справі доказами є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000 грн моральної шкоди.

Частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України закріплено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини другої ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зібраними у справі доказами неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між будь-якими моральними стражданнями позивача та фактом сплати коштів на користь відповідача.

Оскільки позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленою моральною шкодою в розмірі 20 000 грн, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди.

Також позивачем у позовній заяві зазначено про компенсацію адвокатських витрат у розмірі 14 200 грн.

На підтвердження зазначеної вимоги позивачем надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 292/21 від 05.01.2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 685 від 29.10.2009 року, акт-рахунок № 1 прийому-передачі послуг від 15.09.2021 року на суму 6 000 грн, меморіальний ордер № 2PL178260 від 12.10.2021 року на суму 6 000 грн, додаткова угода № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.01.2021 року № 292/21 від 11.10.2021 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи категорію спору (стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП, часткове задоволення позовних вимог), суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 6 000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 670,55 грн судового збору пропорційно розміру

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) компенсацію заподіяної матеріальної шкоди майну в сумі 56 480 (п`ятдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) 670 (шістсот сімдесят) гривень 55 коп. судового збору.

В решті вимоги - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 23.12.2021 року.

Суддя А.В. Янченко