233 № 233/3179/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С. ,

за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів - Військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України Захарової Ю.О.,

представника відповідача - Військова частина НОМЕР_2 Отопкова В.П.,

представника відповідача - Луганської обласної прокуратури Янюк Я.Ю.,

представника відповідача - Державної казначейської служби України Березнякової Л.С.,

представника відповідача Головного Управління Національної поліції України -

Матусевича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Луганської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Луганській області, Військової частини НОМЕР_1 , Державної організації (установа, заклад) ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої діями працівників органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з держави Україна на його користь грошові кошти на відшкодування шкоди у розмірі 641145,00 грн за рахунком коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що одразу після вчинення ним кримінального правопорушення 07.08.2020 з 03 год 04 хв до 07 год 49 хв протягом 285 хвилин до нього було застосовано незаконне затримання з позбавленням можливості вільного пересування, протягом деякого часу якого він перебував лежачі на землі під наглядом озброєних осіб, проте відповідний протокол затримання складеного не було. Під час досудового слідства на вказані обставини не було звернуто увагу осіб, які б мали контролювати законність їх проведення. Внаслідок вказаних незаконних дій та бездіяльності працівників органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури позивачу спричинено моральні страждання, розмір яких він оцінює, виходячи з розрахунку 285 хв * 2197 грн. Крім того, після проведення слідчих дій йому не було повернуто паспорт громадянина України, в зв`язку з чим, лише через 35 днів він отримав новий паспорт, що спричинило йому моральні страждання, розмір яких він оцінює в сумі 15000 грн. А всього розмір завданої шкоди дорівнює 641145,00 грн.

Відповідачі надали відзиви на позов, в яких позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення незаконних дій працівниками органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури, та відповідно спричинення позивачу моральної шкоди.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому посилався на необґрунтованість доводів відповідачів.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Міловського районногосуду Луганської області у справі № 418/656/21 угоду про визнання винуватості, укладену 09 березня 2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_1 затверджено. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Речові докази по справі : -грошові кошти вирішено конфіскувати в дохід держави. Вказаним вироком встановлено що досудовим слідством встановлено, що 20.07.2020 року ОСОБА_1 знаходячись на території міждержавного пункту пропуску «Мілове», маючи злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, запропонував старшому техніку відділення інспекторів прикордонної служби «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» імені В. Банних Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса ОСОБА_3 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів НБУ за сприяння у перевезенні громадян України з території Російської Федерації на територію України, що включає у себе, по-перше, ігнорування встановлення мобільного додатку «Дій вдома», що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів», по-друге, не здійснення повідомлення до компетентних органів для організації обсервації громадян, які в`їжджають на територію України, та по-третє, не притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 204-2 КУпАП, осіб, які будуть в подальшому слідувати в транспортному засобі разом з ОСОБА_1 .

Однак, за вказаним фактом пропозиції неправомірної вигоди, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння ОСОБА_1 , не прийняв пропозицію останнього, сказавши, що йому потрібен час поміркувати, та доповів про вказаний факт керівництву відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів службовій особі за сприяння в перевезенні людей через Державний кордон України, діючи умисно, протиправно, 07.08.2020 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , на автомобілі Renault, сірого кольору, разом з пасажирами заїхав на територію пункту пропуску «Мілове» ім. В.Банних зі сторони Російської Федерації. Перебуваючи на території міждержавного пункту пропуску «Мілове», розташованого по вул. Дружби Народів, смт. Мілове, Луганської області, ОСОБА_1 , з метою подальшого безперешкодного перетину державного кордону України вищезазначеними громадянами, надав старшому техніку відділення інспекторів прикордонної служби «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби Мілове» імені В. Банних Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса для перевірки свій паспорт та паспорти пасажирів автомобілю, в середині яких знаходилися заздалегідь підготовані грошові кошти загальною сумою 1800 гривень, а саме 1 купюра номінальною вартістю 100 гривень, 1 купюра номінальною вартістю 200 гривень та 3 купюри номінальною вартістю 500 гривень кожна.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_1 запропонував та надав неправомірну вигоду службовій особі, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

09 березня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_1 та заступником начальника Міловського відділу Старобільської місцевої прокуратури Надрагою Д.О. була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_1 за участі адвоката Годунова Д.Є. та заступник начальника Міловського відділу Старобільської місцевої прокуратури Надрага Д.О. дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до відеозаписів, а також світлин, що надані позивачем, 07.08.2020 одразу після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_1 перебував у положенні лежачі, в оточені двох озброєних чоловіків.

Також судом встановлено, що приблизно о 07 годині ранку ОСОБА_1 перебував в кабінеті прокурора Архипова С.О. та розмовляв з ОСОБА_2 телефонним зв`язком про обставини затримання ОСОБА_1 та можливість покинути кабінет прокурора, залишивши паспорт, який знаходився у прокурора, що підтверджується відповідним аудіо записом, наданим позивачем.

Також вказані обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4 , який крім того повідомив про те, що після вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення він прибув на місце події, після з`ясування обставин справи поїхав на робоче місце складати підозру ОСОБА_1 . Попросив працівників прикордонного загону розказати ОСОБА_1 як доїхати до прокуратури. Через деякий час приїхав ОСОБА_1 . Проте після телефонної розмови ОСОБА_1 покинув його кабінет.

Свідок ОСОБА_5 надав показання про те, що він був старшим прокурором в групі призначених прокурорів та знайомився з матеріалами вказаного кримінального провадження, порушень прав ОСОБА_1 в той час не виявив.

Відповідно до адвокатського запиту по вищевказаному кримінальному провадженні від 20.08.2020 та відповідного листа Старобільської місцевої прокуратури від 21.08.2020 адвокат Годунов Д.Є. звертався з проханням надати відомості про перебування паспорта громадянина України ОСОБА_1 в приміщені прокуратури, про що йому було повідомлено, що ОСОБА_1 покинув кабінет прокурора 07.08.2020, залишивши свій паспорт, який було визнано постановою прокурора речовим доказом, та зберігається в матеріалах справи, які передані до Міловського ВП, в зв`язку з чим ОСОБА_1 може звернутися з клопотанням про його повернення.

05.07.2020 адвокат Годунов Д.Є. звертався з адвокатськими запитами з приводу обставин незаконного затримання ОСОБА_1 та проведення відповідних перевірок вказаних обставин до Військової частини НОМЕР_1 , Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури, Луганської обласної прокуратури, Військової частини НОМЕР_2 , ВП №2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, які відповідними листами повідомили про те, що перевірок обставин затримання ОСОБА_1 ними не проводилося.

Судом не встановлені обставини щодо ухвалення рішень в межах вказаного кримінального провадження щодо встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1) постановлення виправдувального вироку суду;

1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» виникає у випадках підтвердження певними засобами доказування, а саме: встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів та вказані обставини не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, водночас судом не встановлена наявність встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду відповідних фактів, суд дійшов висновку про те, що позивачем залишилось не доведеним завдання йому шкоди діями працівників органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури.

Посилання позивача на копії процесуальних документів, зібраних в межах вищевказаного провадження не спростовують висновок суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин постанови Верховного Суду у справі 920 /715/17 від 12 березня 2019 року не спростовує висновків суду, оскільки предметом даного розгляду є обставини незаконного затримання особи та прийняття процесуальних рішення про повернення речових доказів, які мають вирішуватися відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Луганської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Луганській області, Військової частини НОМЕР_1 , Державної організації (установа, заклад) ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої діями працівників органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 264 265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Луганської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Луганській області, Військової частини НОМЕР_1 , Державної організації (установа, заклад) ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої діями працівників органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного рішення суду 28 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідачі: Луганська обласна прокуратура, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 27, ЄРДПОУ 02909921; Головне управління Національної поліції в Луганській області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1, ЄРДПОУ 40108845; Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, пр. Перемоги, буд. 58, ЄРДПОУ 14321736; Державної організації (установа, заклад) 10 Мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), місцезнаходження: м. Київ, вул. Світла, буд. 6, ЄРДПОУ 23311346; Адміністрація Державної прикордонної служби України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, ; Державна казначейська служба України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ЄРДПОУ 375667646.

Суддя