Справа № 465/2866/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/3641/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2021 року у справі за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону Петреченка В., в інтересах: держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Квартирноексплуатаційного відділу м. Львова, до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах: держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністрества оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив виселити відповідача із самовільно зайнятого нежитлового приміщення, №1 по АДРЕСА_1 , у військовому містечку № НОМЕР_1 ,будівля інв.№17,площею30,3кв.м.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2021 року клопотання керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Т.Кохалика про зупинення провадження у цивільній справі №465/2866/16-ц задоволено.

Зупинено провадження у справі №465/2866/16-ц до моменту набрання законної сили рішенням Франківського районного суду м. Львова у цивільній справі №465/1800/20 за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департаменту Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича, приватного нотаріуса Візняк Ольги Омелянівни про визнання незаконними рішень, визнання недійсним правочину та витребування майна.

Не погоджуючись з даною ухвалою відповідач ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом першої інстанції неповно встановлено обставини, які мають значення для справи та невірно застосовано норми процесуального права.

Зазначає, що суд не вислухав заяв, пояснень сторін, крім клопотання позивача про зупинення провадження, не досліджував жодних доказів у справі, а прийшов до передчасних висновків щодо порядку черговості розгляду іншої справи, яку було розпочато набагато пізніше через чотири роки після даної справи.

Окрім цього, зазначає, що позов до вирішення якого зупинено дану справу є аналогічним даному позову, оскільки суть та зміст позовних вимог нового позову залишилась тою самою, що і попереднього зобов`язання ОСОБА_1 звільнити спірне приміщення на користь Міністерства оборони.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №465/2866/16-ц до вирішення Франківським районним судом м. Львова справи №465/1800/20, оскільки на даний час зібрані докази не дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 465/2866/16-ц.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України (зараз п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Разом з тим, всупереч наведених вимог законодавства, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону Петреченка В., в інтересах: держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Квартирноексплуатаційного відділу м. Львова, до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів,.

Суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не вказав у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України викладеного у постанові №6-1957цс16 від 01.02.2017 року, визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з ч.2,3 статті 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Отже, районний суд зупинив провадження у справі з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29.12.2021 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.