Провадження № 4-с/750/44/21
У Х В А Л А

24 грудня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

Головуючого судді Требух Н.В.

За участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, заінтересована особа АТ КБ «ПриватБанк», -

встановив

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, заінтересована особа АТ КБ «ПриватБанк», в якій просив зобов`язати приватного виконавця вчинити дії щодо зняття арешту з майна боржника та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень у виконавчому провадженні №56913988.

В судове засідання сторони не з`явились. Скаржник просив справу розглядати за його відсутності.

Письмових заперечень до суду не надходило.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. перебувало виконавче провадження №56913988 з виконання виконавчого листа №750/1423/18 виданого 16.05.2018 року Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 81622 грн. 37 коп. і 1762 грн. у відшкодування судових витрат, а всього 83384,37 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесено 02.08.2018 року.

В процесі здійснення виконавчого провадження постановами від 14.08.2018 року, 11.09.2018 року та 22.10.2018 року накладено арешт на майно боржника, а саме транспортні засоби Fiat Regatta 1986 р.в. 02155MM, Mercedes-Benz 1120 1994 р.в. НОМЕР_1 , Opel Record 1986 р.в. НОМЕР_2 , та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в АТ «УкрСиббанк» та АТ КБ «Приватбанк».

29.06.2020 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі постанови від 29.06.2020 року з підстав, передбачених п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому виконавчий документ до виконання не звертався. Однак, арешт, що накладений приватним виконавцем на транспортні засоби та грошові кошти боржника не знято.

Відповідно до заяви АТ КБ «Приватбанк» від 09.09.2021 року на ім.»я приватного виконавця Палігіна О.П. заборгованість ОСОБА_1 перед банком повністю погашена.

Скаржник вважає, що наявність арешту на майно, яке належить йому на праві власності порушує його законне право щодо здійснення права власності, захист якого передбачено статтею 41 Конституції України, статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України, є невиправданим, а тому таке обмеження слід зняти.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні норми містяться і у актах міжнародного права. Так статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Цією нормою права законодавець чітко встановлює мету застосування щодо боржника такого обмеження як арешт майна (коштів) і нерозривно пов`язує його з реальним виконанням рішення суду. Отже, відсутність дій, спрямованих на таке реальне виконання, ставить під сумнів необхідність існування і самого арешту.

Згідно ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно п.11 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення. Дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника.

В іншій частині, а саме щодо зобов`язання приватного виконавця вчинити дії щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,5 ст..9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не є підставою для виключення боржника з Єдиною реєстру боржників.

Керуючись ст. 447, 451 ЦПК України, суд -

Ухвалив

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича щодо не зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича усунути порушення шляхом зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, накладеного згідно із постановою про арешт майна боржника від 14.08.2018 року, постановою про арешт коштів боржника від 11.09.2018 року, постановою про арешт коштів боржника від 22.10.2018 року по виконавчому провадженню ВП №56913988.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Повний текс ухвали складено 28.12.2021 року.

Суддя Н.В.Требух