Дата документу 28.12.2021
Справа № 937/8746/21
Провадження № 2/937/3790/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» грудня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за участю третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Третім особам по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить по 1/6 частині вказаного будинку. При оформленні документів для отримання соціальної допомоги з довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області співвласникам будинку АДРЕСА_1 стало відомо, що станом на 01.05.2021 в їхньому будинку зареєстровані невідомі їм особи відповідачі по справі. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 не є членами родини позивача та третіх осіб та не доводяться їм знайомими. Реєстрація відповідачів у зазначеному будинку порушує право позивача та третіх осіб на вільне володіння, користування і розпорядження належним їм майном, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. У разі неявки відповідачів у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності у зв`язку з тим, що до суду надійшли заяви від відповідачів про визнання позовних вимог у повному обсязі, тому просить прийняти рішення на підставі наявних у справі документів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв всіх учасників справи про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 19.08.2021 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2021 /а.с.8, 10/.

Вказана інформація підтверджується також Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.08.2021 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2021 /а.с.9, 11, 12-13/.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.19, 25-27,/.

Згідно довідки № 295 від 30.08.2021, виданої уповноваженою особою виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, за адресою: м. Мелітополь, вул. Герцена, 26 проживає ОСОБА_1 та її син ОСОБА_6 /а.с.20/.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З вимог ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В частинах 1,2 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Однак, у зв`язку з реєстрацією відповідачів у належному позивачу та третім особам будинку, останні не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

З вимог ч.2 ст. 386 ЦК України вбачається, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , зареєстровані у належному на праві спільної часткової власності позивачу та третім особам будинку, проте ніколи там не проживали, їхніх речей та іншого майна в будинку немає, до будинку вони не з`являються, претензій щодо проживання в будинку не пред`являли.

Статтею 398 ЦК України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Надані позивачем до суду правовстановлюючі та реєстраційні документи, що засвідчують набуття права власності на будинок АДРЕСА_1 , підтверджують той факт, що позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є законними співвласниками даного об`єкту нерухомості.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права вбачається, що правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи, втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В даному випадку, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , не є членами сім`ї власників житла.

Судом не встановлено наявності будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідачів у вказаному будинку.

Крім того, відповідачі по справі визнали позовні вимоги у повному обсязі, що підтверджується наданими ними заявами.

Визнання позову відповідачами, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд визнає позов ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

В позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідачів на свою користь понесені по справі судові витрати, що складаються із суми судового збору, сплаченого нею при поданні позовної заяви до суду.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем ОСОБА_1 за подання позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 2 724 грн.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті, а саме 22.12.2021 відповідачі подали заяви про визнання позову, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1 362 грн.

Таким чином, інша частина судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах. Оскільки відповідач ОСОБА_3 , діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , з неї слід стягнути 908 грн.

Керуючись ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 316-319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 19, 23, 76-81, 83, 89, 142, 206, 247, 258, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за участю третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 відсотків від сплаченої суми судового збору, що становить 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні, за квитанцією 0.0..1 від 09.09.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий.

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, місце розташування за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Грушевського, 5.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області : А.В. Сметаніна