Справа № 497/1646/2021
Провадження № 2/497/651/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та уточнивши свої позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2 000 грн. на утримання дочки, щомісячно, до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що на підставі судового наказу з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але вона просить збільшити розмір аліментів і змінити спосіб стягнення.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій заперечував проти задоволення позовної заяви посилаючись на те, що з нього на підставі судового наказу від 25.03.2021 року стягуються аліменти в розмірі 1 300,00 грн. щомісячно. Він аліменти сплачує, з моменту ухвалення судового рішення його матеріальний стан не змінився, він офіційно ніде не працює, здійснює догляд за батьками похилого віку.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 01 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Городненської сільської ради Болградського району Одеської області на підставі актового запису про народження № 33 від 01.10.2012 року (а.с.6).

Так, судовим наказом Болградського районного суду Одеської області від 25.03.2021 року у цивільній справі №497/367/2021, провадження 2-н/497/42/2021, з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180, ч.ч. 1-2 ст.181 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру не обґрунтовані ні в позовній заяві, ні підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчали про зміну майнового стану боржника (відповідача) ОСОБА_2 з березня 2021 року (з дати ухвалення судового рішення про стягнення аліментів).

Звертаючись до суду у березні 2021 року з заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 визначила, як спосіб стягнення аліментів, а саме це тверда грошова сума та розмір її відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так й розмір аліментів. Й хоча ця сума не є визначеною, а змінюється відповідно до змінювання розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але це тверда грошова сума, тобто позивачем не вірно зазначено спосіб захисту права, а саме вимогу щодо зміни способу стягнення аліментів, тому судом розглядається вимога щодо збільшення розміру аліментів, так як на даний час розмір стягуваємих аліментів становить десь 1 300,00 грн., а позивач просить стягнути 2 000,00 грн.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Так як суду не було доведено зміни матеріального або сімейного стану або погіршення здоров`я когось із сторін, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца