1Справа № 335/6195/21 2/335/2297/2021
17 грудня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, -
ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , з яким позивач ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю з осені 2013 року. У період їх спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, були звичайним подружжя, представлялися, всім оточуючим та близьким їм людям, як чоловік та дружина. Після смерті ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 займалася його похованням. Внаслідок відсутності належних документів на підтвердження їх родинних стосунків, у позивача ОСОБА_1 виникли складнощі у організації його поховання, що також ускладнювалося помилкою допущеною у його прізвищі при оформленні актового запису про смерть. Оскільки позивач ОСОБА_1 прожила зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини до його смерті, вона має право на спадкування його майна, як спадкоємець четвертої черги. Відповідно, 17 лютого 2021 року, приватним нотаріусом Хамулою Н.Г. за заявою позивача ОСОБА_1 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою приватного нотаріуса Хамули Н.Г. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки існують розбіжності у прізвищі та даті народження спадкодавця ОСОБА_4 , які вказані у свідоцтві про його смерть та не надане рішення суду про встановлення факту їх спільного проживання. У зв`язку з вище зазначеним, позивач ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказаний у Свідоцтві про смерть від 18 листопада 2020 року, як „ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановити факт їх проживання однією сім`єю, у період з листопада 2013 рок по 23 вересня 2020 року.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в подальшому заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, відзив на позовну заяву не подав, про дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази і пояснення свідків, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлено, що 22 січня 1993 року ОСОБА_6 в порядку приватизації отримала у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , померла.
Після її смерті у квартирі залишився зареєстрованим її молодший син ОСОБА_4 , що підтверджується його свідоцтвом про народження та копією паспорту у якому є відмітка про реєстрацію його місця проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, організацією та оплатою його похованням займалася позивач ОСОБА_1 .
У свідоцтві про смерть ОСОБА_4 , вказаний як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той час як правильно буде ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи у листі від 02.02.2021 року №06/549, визнало факт допущених помилок при реєстрації смерті ОСОБА_4 , та звернулося до відділу реєстрації актів цивільного стану з відповідним листом, про виправлення допущених помилок та внесення відповідних змін у актовий запис про смерть ОСОБА_4 .
Отже, в ході розгляду справи, позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, зайшли своє підтвердження та є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
17 лютого 2021 року, приватним нотаріусом Хамулою Н.Г. за заявою позивача ОСОБА_1 заведена спадкова справа №22/2021 після смерті ОСОБА_4 .
23 квітня 2021 року, постановою приватного нотаріуса Хамули Н.Г. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки існують розбіжності у прізвищі та даті народження ОСОБА_4 , які вказані у свідоцтві про його смерть та не надане рішення суду про встановлення факту спільного проживання.
Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту спільного проживання, суд виходить з наступного.
В ході розгляду справи судом допитані свідки, син позивача ОСОБА_7 та сусід по сходовій клітині ОСОБА_8 . Свідки підтвердили факт того, що починаючи з кінця осені 2013 року коли померла мати ОСОБА_4 , він та позивач ОСОБА_1 почали спільно проживали. Вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, мали спільні права та обов`язки, вели себе як звичайне подружжя, представлялися, всім оточуючим та близьким їм людям, як чоловік та дружина, вели звичайне побутове життя, поверталися додому з продуктами харчування, виносили сміття, разом проводили свята та дозвілля, займалися ремонтом, оздобленням та прибиранням квартири. Також, свідку ОСОБА_7 від ОСОБА_4 стало відомо, що у його старшого покійного брата ОСОБА_9 , є син ОСОБА_3 , який останній раз був у м. Запоріжжя осінню 2013 року, на похоронах його баби, та з яким втрачений зв`язок весною 2014 року, після початку збройного конфлікту на сході України.
Окрім того, з листа наданого Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи вбачається, що тіло ОСОБА_4 , було видане для поховання саме позивачу ОСОБА_1 .
У розпорядженні позивача ОСОБА_1 знаходяться оригінали документів на спадкове майно та інші документи з сімейного архіву ОСОБА_4 , в тому числі його військовий квиток, ордер на вселення у квартиру, її найм та акт здачі квартири наймачам, витяг про спадкову справу по смерті матері ОСОБА_4 , договори щодо комунальних послуг, свідоцтво про народження брата ОСОБА_4 , військовий квиток брата, відомості про смерть брата від травми пов`язаної з проходженням військової служби, завірені копії яких додані до позовної заяви.
Отже, в ході розгляду справи, позовні вимоги в частині встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, знайшли своє підтвердження та є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.
Таким чином, суд, розглянув дану справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надає оцінку відповідно вимог ст. 89 ЦПК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, - задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказаний у Свідоцтві про смерть від 18 листопада 2020 року, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складений актовий запис №1559 від 18 листопада 2020 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та внести відповідні зміни у актовий запис.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з листопада 2013 рок по 23 вересня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя Ю.В.Геєць