УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/12176/21

Провадження № 2/712/3137/21

24 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Національного авіаційного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2021 року позивач Національного авіаційного університету до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що між Національним авіаційним університетом і ОСОБА_1 був укладений договір найму житлових приміщень НАУ №10 від 30.01.2019 року згідно з яким НАУ передавав, а відповідач приймав у строкове платне користування житлове приміщення в АДРЕСА_3 для проживання відповідача. Договір №10 від 30.01.2019 року застосовується до відносин між сторонами з 01.02.2019 року та діє по 30.06.2019 року. Пунктом 3.1. вищевказаного Договору передбачено, що розмір оплати за ліжко-місце встановлюється наказом ректора в залежності від типу гуртожитку, вартості комунальних послуг (опалення, каналізації, гарячого та холодного водопостачання, сміттєпроводу), витрат на електроенергію та вартості додаткових послуг, у тому числі надання твердого, м`якого інвентарю, постільної білизни в користування тощо. Плата за проживання (одне ліжко-місце) у гуртожитку №8 Студентського містечка НАУ, у період з 01.05.2018 р. по 30.06.2019 р. відповідно до додатку до наказу ректора № 206/од від 27.04.2018 р. становила 999,47 грн. на місяць. ОСОБА_1 з липня 2019 року в гуртожитку не проживає, плату за проживання в гуртожитку вніс лише за 2 (два) місяці. Тобто, відповідач свої зобов`язання за Договором найму житлових приміщень НАУ №10 від 30.01.2019 року не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 2998,41 грн. За несвоєчасне внесення плати за найм житла наймач, згідно з п. 8.2. Договору, сплачує на користь Балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 відсотка за кожен день прострочки від суми заборгованості, яка складає 5 487,09 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного авіаційного університету 2998.41 грн., заборгованості за проживання у гуртожитку - 5 487,09 грн., пеня 366, 41 грн., інфляційна складова 200, 11 грн. відсотків за користування грошовими коштами, всього 9 052,02 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, що справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як визначено ч. 1 ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч.ч. 2,3 ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019 р. висловлена правова позиція про те, що позови про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерхомого майна має пред`являтися за місцезнаходженням цього майна, за привилами виключної підсудності. Аналогічна правова позиція сформульована у постанові апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 р. у справі № 758/171/18.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у справі № 910/6644/18 від 09.09.2020 р. виключна підсудність застосовується до тих позовів. вимоги за якими стосуються нерухомого майна як прямо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як вбачається з позовної заяви, позивач пред`явив позов за останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , однак як вбачається з обґрунтування позовних вимог, позов пред`явлений з приводу спору про стягнення коштів за проживання у гуртожитку в АДРЕСА_3 на підстаі договору найму від 30.01.2019 року між сторонами.

Враховуючи вказане, даний позов подано на розгляд Соснівського районного суду м. Черкаси з порушенням правил виключної підсудності, оскільки позов поданий опосередковано з приводу нерухомого майна на території Солом`янського району м.Києва.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст.ст.30, 31 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права позивача на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Солом`янський районний суд м. Києва.

Керуючись ст. ст.30, 31, 32 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Направити цивільну справу № 712/12176/21 за позовом Національного авіаційного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку, за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (м.Київ, вул. Максима Кривоноса,25).

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Суддя: О.М. Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 24 грудня 2021 року.