Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1711/21
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

при секретарі - Осадчій А.Ю.,

за участю представника позивача

за довіреністю Лекіашвілі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, Внески у розмірі 70143 грн. 05 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 13147 грн. 65 коп. та 3% річних у розмірі 4379 грн. 87 коп., а всього 87670 грн. 57 грн., а також стягнути у рівних частках сплачений ним судовий збір в сумі 2270 грн.

Ухвалою суду від 12.04.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

31.05.2021 року судом отримано заперечення відповідача ОСОБА_2 , датоване 29.05.2021 року проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.119), у задоволенні якого ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 14.09.2021 року відмовлено. Відзив на позов не подано.

11.06.2021 року судом отримано клопотання відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви, яка є предметом даного судового розгляду без розгляду (а.с.152), так як вона, як на думку відповідача, не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а право на суд у позивача відсутнє з огляду на таке:

так, автор клопотання вказує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, наявність зобов`язань та обставини, які є предметом посилання позивача як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Обгрунтовує свою позицію тим, що як вбачається з позовної заяви ПрАТ «Черкаське хімволокно», між ПрАТ «Черкаське хімволокно», між позивачем, нею та ОСОБА_1 виникли зобов`язальні відносини і згадані вище особи є суб`єктами цих відносин. Однак, вважає, що в порушення ч.3 п.п.5, 8 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини та не додано до позовної заяви відповідні докази. Зауважує, що усталеним є в доктрині цивільного права, що солідарні зобов`язання виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. У позовній заяві відсутні посилання на будь-яку норму закону, що передбачала б виникнення солідарного зобов`язання. Також немає вказівки й на пункт договору, який встановлює виникнення солідарного зобов`язання.

Крім того, зазначає, що позовна заява, наявна у матеріалах справи, не відповідає вимогам ч. 6 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а саме у позовній заяві не вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору, а саме - поважні причини пропущення строку позовної давності. Стаття 267 Цивільного Кодексу України пов`язує можливість захисту порушеного права з наявністю у заявника поважних причин пропущення строку. Відсутність у позовній заяві поважних причин пропуску позовної давності позбавляє можливість суду розглянути питання можливості здійснення судового захисту як позивача, так і відповідачів.

Між тим, звертає увагу, що у позовній заяві, в порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, не вказано місце проживання чи перебування, поштовий індекс відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а відомості про відповідачів, зазначені у позові, є завідомо неправдивими.

Крім того, додає, що початок перебігу позовної давності у статті 261 ЦК України, пов`язано не лише з часом одержання відомостей про порушення права, а й з часом одержання відомостей про особу, яка це вчинила. Відомості про особу - це не лише ім`я та прізвище, а й її місце проживання. Відсутність у ПрАТ «Черкаське хімволокно» правдивих відомостей про відповідачів, фактично засвідчує відсутність зобов`язальних відносин між особами, що беруть участь у справі.

Вказує, що відсутність у позивача та у суду достовірних відомостей про місце проживання чи перебування відповідачів, призведе до порушення законних прав на справедливий суд, як її, так і ОСОБА_1 та позбавляє можливості відповідачів здійснити судовий захист прав у національному суді.

Зазначає також, що з матеріалів позовної заяви (листа розрахунку) вбачається, що мала місце оплата ГВП у січні 2015 року, тобто мало місце переривання строку позовної давності проте, ПрАТ «Черкаське хімволокно» у порушення п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначило та не додало до позову доказів, які можуть підтвердити оплату послуг саме відповідачами та факту переривання відповідачами по справі позовної давності.

Крім того, з матеріалів позовної заяви (листа розрахунку) видно, що на думку позивача, відносини з відповідачами існували і до 2013 року, оскільки ПрАТ «Черкаське хімволокно» у листі-розрахунку вказало сальдо на початку січня 2013 року у розмірі 16508 грн. 81 коп. Отже, неможливо встановити, коли виникли відносини між особами, що беруть участь у справі, та коли ПрАТ «Черкаське хімволокно» отримало право на судовий захист, та відповідно втратило право на судовий захист, а отже - і розпочалася позовна давність. Між тим, зауважує, що відсутність належним чином оформленої позовної заяви, позбавляє її як відповідача, надати відзив на позовну заяву.

Додає, що право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежене рішеннями суду (Рішення Європейського суду з прав людини «Голдер Сполученого Королівства» (п. 38)). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (рішення ЄСПЛ у справі «Луордо проти Італії (п. 85). Тож, зважаючи на викладене вище, посилаючись на вимоги ст.ст. 43, 257 ЦПК України, на думку автора клопотання, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, її слід залишити без розгляду (а.с.152).

11.06.2021 року судом отримано чергове клопотання ОСОБА_2 (а.с.154), з якого вбачається прохання залишити позов ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні доводи: так, вказує, що у своїй позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі «начеб-то» надали йому свої персональні дані, оригінали документів на свою приватну власність та право на їх використання. Однак, у заяві вказує неправдиві відомості, зокрема, про її та ОСОБА_1 місце проживання або перебування,а саме: вказує, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Через те, що позивач вказав у позові неправдиві місця проживання чи перебування відповідачів, суд не виконав обов`язок, встановлений ст. 190 ЦПК України. Щодо відповідача ОСОБА_1 , суд до сьогодні не виконав обов`язок надіслання копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також не зможе виконати обов`язок, встановлений статтею 272 ЦПК України щодо вручення судового рішення.

Між тим, звертає увагу, що прийняття судом до провадження позову, який не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, призводить до порушення права відповідачів на справедливий суд. Зазначені обставини також перешкоджають апеляційному та касаційному оскарженню судових рішень.

Тож, зважаючи на викладене вище, просить суд усунути допущені порушення вимог ст. 175 ЦПК України: витребувати від позивача достовірну інформацію про місце проживання або перебування відповідача ОСОБА_1 . В разі не надання позивачем достовірної інформації, про яку йдеться, на підставі ст.ст. 43, 257 ЦПК України, просить суд, - позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг залишити розгляду (а.с.154).

Крім того, 12.07.2021 року на адресу суду надійшло чергове клопотання відповідача ОСОБА_2 від 09.07.2021 року про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.182). Свої доводи автор заяви обґрунтовує тим, що позовна заява ПрАТ «Черкаське хімволокно» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу солідарно не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а право на суд у позивача відсутнє з огляду на таке. Так, автор клопотання переконана, що відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, наявність зобов`язань та обставини, які є предметом посилання позивача як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме: в частині вимог про стягнення боргу солідарно за оплату житлово - комунальних послуг з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки в порушення п.п. 5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено та не додано до позову доказів, що підтверджують існування між особами, що беруть участь у справі, зобов`язання, та відповідно, доказів, які б підтверджували дії осіб, які би мали бути спрямовані на виконання реального зобов`язання.

Крім того, зазначає, що в частині вимог про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних, в порушення п.п. 5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено та не додано до позову доказів, що підтверджують право Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» здійснювати нарахування інфляційної складової боргу та 3 % річних. Разом з тим, в частині вимог про здійснення судового захисту прав позивача, переконана, що у порушення ч.6 ст.175 ЦПК України, ст.267 ЦК України, у позовній заяві не вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору, а саме - поважні причини пропущення позовної давності, адже стаття 267 Цивільного Кодексу України пов`язує можливість захисту порушеного права з наявністю у заявника поважних причин пропущення строку, проте позивач не зазначив у позові викладені вище обставини, та відповідно не додав доказів цих обставин до позову.

Тож, зважаючи на викладене вище, так як позовна заява, на думку автора даного клопотання, не відповідає вимогам закону, її слід залишити без розгляду (а.с.182).

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотань відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду. Вказав, що позовна заява позивачем подана відповідно до вимог ЦПК України, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не інформувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. Так, у матеріалах справи наявні її заяви від 09.07.2021 року (а.с.184) та від 27.08.2021 року (а.с.201), в яких нею повідомлено, що через скрутне матеріальне становище та фактичну відсутність грошових коштів, просить суд проводити розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про залишення позову без розгляду не підлягають до задоволення за таких підстав:

поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», через свого представника за довіреністю Лекіашвілі В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 12.04.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам було встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

31.05.2021 року судом отримано заперечення відповідача ОСОБА_2 , датоване 29.05.2021 року, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.119), у задоволені якого ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 14.09.2021 року відмовлено.

Судом проаналізовано доводи автора вказаних вище заяв - клопотань про залишення позову без розгляду, покладені нею в їх обґрунтування, і встановлено, що у їх задоволенні слід відмовити з огляду на таке.

Твердження ОСОБА_2 щодо того, що на її переконання, у позивача відсутнє право на звернення до суду через відсутність, як на її думку, зобов`язань відповідачів перед позивачем, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, зокрема, ч.1 ст. 4 ЦПК України.

Саме за результатами розгляду справи по суті, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд приймає судове рішення, відповідно до ст. 258 ЦПК України. Крім того, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, судом було встановлено, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що позивачем вказано неправдиві відомості про місце проживання чи перебування відповідачів, як одну із підстав, на її переконання, для необхідності залишення позову без розгляду, є необґрунтованим.

Так, відповідачі є співвласниками квартири за вказаною вище адресою, яка відома позивачу, оскільки за даним житловим приміщенням позивачем надаються відповідні послуги - відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивачем надані до суду копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно та інформаційну довідку з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, заперечуючи проти цих обставин відповідачем не надані докази на спростування доводів позивача. Також, при відкритті провадження по справі, судом здійснювалися запити до органів місцевого самоврядування щодо перевірки інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів, що відповідає нормам ст. 187 ЦПК України.

Крім того, необґрунтованим також є твердження ОСОБА_2 , щодо позбавлення її можливості надати відзив на дану позовну заяву, оскільки, як на її думку, відсутня належним чином оформлена позовна заява. Так, у своїй вимозі залишити позов без розгляду, вона також посилається на підставу, передбачену п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, яка передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, у випадку коли провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Дана обставина не знайшла свого підтвердження. Крім того, отримавши всі процесуальні документи, зокрема, - позовну заяву з додатками, ухвалу про відкриття провадження по справі, ОСОБА_2 мала можливість подати відзив на позов у строки, визначені процесуальним законодавством та ухвалою від 12.04.2021р., але вона таким правом не скористалася.

Так, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом досліджено позовну заяву та додані до неї документи та встановлено її повну відповідність вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, що підтверджується ухвалою від 12.04.2021 року (а.с.29).

Посилання автора заяв, які є предметом даного розгляду, на пропущення позивачем строку позовної давності стосовно частини позовних вимог, нарахування та вимоги щодо стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних (ст.625 ЦК України) не є підставами для залишення даного позову без розгляду, з огляду на норми ст. 257 ЦПК України.

Зважаючи на доводи автора заяв - клопотань, які є предметом даного розгляду, судом не встановлено жодних обставин та підстав для залишення позову без розгляду.

Таким чином, у задоволенні заяв - клопотань відповідача ОСОБА_2 про залишення позову Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованостібез розгляду, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 268, 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяв ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.09.2021 року.

Головуючий: С. М. Позарецька