справа № 492/857/21
провадження № 2/492/372/21
УХВАЛА

про надання строку для усунення недоліків заяви

21 грудня 2021 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м.Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 лютого 2001 року позивачка з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо понад 13 років, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом.

У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити без надання строку для примирення.

Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи не повідомлений, оскільки він громадянин Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , а також підтверджується отриманою судом інформацією відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до якої відповідач по м.Одесі та Одеської області не значиться, відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України, відповідачу необхідно вручити судову повістку в порядку, визначеному міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, тобто з дотриманням вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам, однак позивачем не було надано суду належним чином завіреного перекладу заяви та доданих до неї документів російською мовою для вручення ОСОБА_2 .

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При розгляді справи суд прийшов до висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тобто встановлені обставини, які не дають суду підстави ухвалити рішення у справі, а які дають підстави для надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, без усунення яких не можливо ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до вимог п. п. 6, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, однак в порушення зазначених норм права позивачем в позовній заяві не зазначено чи вживалися: заходи досудового врегулювання спору; забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, а також щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових, копії яких додано до заяви.

В силу ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, яка як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, однак позивач не зазначає адреси реєстрації відповідача та місце його проживання у вказаній країні та згідно отриманої судом інформації ГУ ДМС України в Одеській області відповідач не був зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою та в Одеській області.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Однак, позивачка у наявній справі не обґрунтувала, що відповідач проживає на території України та матеріали цивільної справи також не містять письмових доказів на підтвердження проживання відповідача на території України.

Отже, враховуючи, що матеріали цивільної справи не містять письмових доказів на підтвердження проживання відповідача на території України, внаслідок чого суд приходить до висновку, що відповідач проживає за межами України, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України, йому необхідно вручити судову повістку в порядку, визначеному міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, тобто з дотриманням вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам.

З питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою використовується Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої 27.06.2008 р. наказом Міністерства юстиції N 1092/5/54.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, до якої Україна приєдналася з 19 жовтня 2000 року, встановлено спеціальний порядок оформлення та вручення судових та позасудових документів.

Відповідно до ст. 5 вказаної Конвенції, Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або, b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 зазначеної Конвенції типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, в усіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави.

Згідно з п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до положень п. 6.5, 6.6 розділу VI «Особливості виконання Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року» вказаної Інструкції - заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках. У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до ч. 1 ст. 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Так як відповідач є громадянином Російської Федерації, то на вимогу п. 2.3. зазначеної Інструкції позивач повинна надати до суду завірений переклад позовної заяви та доданих документів на російській мові, для звернення судом, відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», через Міністерство юстиції України до компетентного суду Російської Федерації, про вручення відповідачу позовної заяви, з документами, переклад яких повинен бути здійснений офіційним перекладачем, та проведення окремих процесуальних дій.

Позовна заява з додатками повинна бути оформлена також з перекладом з української мови російською мовою в 3-х примірниках з нотаріальним посвідченням, з метою відправлення через органи Міністерства юстиції та Міністерства закордонних справ України відповідним компетентним органам юстиції та правосуддя Російської Федерації.

Таким чином, позивачем до позовної заяви, складеної українською мовою, яка надійшла до суду, слід додати завірений переклад на мову запитуваної держави, а також завірений переклад всіх доданих до позову документів. Переклад цих документів на мову запитуваної країни та їх належне засвідчення покладається на заінтересовану особу (позивача) згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, розподіл зазначених витрат між сторонами здійснюється відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

В силу ст. 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи те, що Конвенцією передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі, перекладених на мову запитуваної держави, але позивачем не було надано належним чином завіреного перекладу позовної заяви та доданих до неї документів російською мовою, суд вважає доцільним надати позивачу строк для надання суду в належному чині завіреному перекладі позовної заяви та доданих до неї документів на російську мову.

Отже, перелічене вище дає суду підстави зробити однозначний висновок, що позовна заява подана позивачем в порушення ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема з вищезазначеними недоліками, що унеможливлює вирішення питання про подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України суд, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд вважає за необхідне попередити позивача, що у випадку невиконання вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, і не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений законом п`ятиденний строк з дня отримання копії наявної ухвали, судом будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто позовна заява буде залишена без розгляду.

Крім того, в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що якщо порушення правил статей 175, 177 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. 187 ЦПК України, суд,

постановив:

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у встановлений 5 (п`яти) денний строк з дня отримання її копії і роз`яснити, що інакше позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.