Провадження № 4-с/428/14/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря: Волкової О.М.,

представника заінтересованої особи: Гречишкіної Т.А.

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шубочкіна Т.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначено, що боржник копію судового наказу отримала у відділенні Укрпошти 16.11.2021. Вказану заборгованість скаржник визнала повністю та звернулася до «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» з пропозицією зі складання договору про рекструктуризацію боргу. Скаржником було сплачено 5000,00 грн., у зв`язку з чим, державним виконавцем було зменшено загальну суму боргу та виконавчий збір.

Скаржник ОСОБА_1 зазначила, що через мобільний застосунок «Дія» вона дізналася про відкриття відносно неї виконавчого провадження №67698595 від 30.11.2021, в мобільному додатку вказано, що судовий наказ набрав законної сили 19.10.2021. Судовий наказ було видано 28.10.2021, направлено згідно супровідного листа до Боржника 08.11.2021.

Просить суд скасувати постанову від 30.11.2021 у ВП №67698595 про відкриття виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гречишкіною Т.О.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.12.2021 скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця було призначено до розгляду.

Скаржник ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 14 грудня 2021 року о 13 год. 00 хв., 17 грудня 2021 року о 10 год. 00 хв., 22 грудня 2021 року о 10 год. 30 хв., 24 грудня 2021 року о 13 год. 15 хв. не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Державний виконавець Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гречишкіна Т.О. проти задоволення скарги заперечувала, в судовому засіданні пояснила, що 29.11.2021 до Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла заява стягувача про примусове виконання судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області №428/9583/21 від 29.10.2021. На підставі вищевказаного було відкрито виконавче провадження №67698595, 06.12.2021 державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»», судовий наказ №428/9598/21 від 30.11.2021 в повному обсязі відповідає вимогам вищезазначеної статті.

06.12.2021 від стягувача на адресу відділу надійшла довідка №11-2861 від 03.12.2021 про те, що ОСОБА_1 до пред`явлення виконавчого листа до Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було сплачено 5000,00 грн., у зв`язку з чим, державним виконавцем було зменшено загальну суму боргу та виконавчий збір.

Окрім того, позивач у своїй скарзі посилається на ст.170 ЦПК України, згідно чого скаржник має право на оскарження судового наказу, але замість цього оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження №67698595.

Розглянувши скаргу та матеріали, подані разом з нею, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати заборгованності для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що відповідно до копії повідомлення Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області від 30.11.2021, згідно даних АСВП у Сєвєродонецькому ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного МУМЮ (м. Харків) на виконанні перебуває виконавче провадження №67698595 з примусового виконання судового наказу №428/9598/21 від 16.11.2021, виданого Сєвєродонецьким міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» боргу у загальному розмірі 21862,72 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №67698595, 16.11.2021 державним виконавцем Сєвєродонецького МВДВС Східного МУМЮ (м. Харків) відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №428/9598/21, виданого 29.10.2021 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з липня 2018 року по травень 2021 року у розмірі 21 635,72 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 227,00 грн. Відповідно до копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №67698595, 30.11.2021 державним виконавцем Сєвєродонецького МВДВС Східного МУМЮ (м. Харків) звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що початком примусового виконання рішення є заява стягувача, 30.11.2021 державним виконавцем керуючись Законом України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження №67698595.

Згідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Судовий наказ №428/9598/21 набрав законної сили 19.10.2021, до виконавчої служби був пред`явлений на примусове виконання 29.11.2021. Окрім цього відповідно до статі 4 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ в повному обсязі відповідає вимогам зазначеної статті.

Разом з тим, позивач у своїй скарзі зазначила, що відповідно до статті 170 ЦПК України скаржник має право оскаржити судовий наказ, але натомість цього оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження №67698595 від 30.11.2021.

Судом встановлено, що на теперішній час судовий наказ №428/9598/21 виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області від 28.10.2021 оскаржено не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця не підлягає задоволенню.

Судові витрати, які підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст.ст.260-261,264, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця відмовити.

Ухвала суду може бути безпосередньо оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т. В. Шубочкіна