Справа № 316/1557/21
Провадження № 2/316/939/21
"29" грудня 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Куценка М.О.
за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі судового засідання приміщення суду в м.Енергодарі Запорізької області, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу №316/1557/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком,-
Позивач ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі свого представника - адвоката Турчинського М.І. звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою (а.с.2-5).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.06.2021 позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позову (а.с.34-35).
14.07.2021 позивачем ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі представника - адвоката Турчинського М.І. надано до суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 в розмірі 9003,18 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що рішенням виконкому Енергодарської міської ради №161 від 06.06.2018 ТОВ «Місто для людей Енергодар» починаючи з 01.08.2018 обслуговує багатоквартирні будинку в місті Енергодарі. 08.06.2018 укладено Договір №08/06/2018-92 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Місто для людей Енергодар» та від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - міським головою міста Енергодара Музикою П.О. якого уповноважено на укладання цього договору пунктом 3 рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 06.06.2018 №161. Відповідно до вказаного Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 5 Договору визначено розмір і форму оплати послуг управителя відповідно до якого, замовник сплачує за надані послуги управителем щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень в розмірі 6,48 гривні на місяця за 1 квадратний метр у загальній площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті яке перебуває у власності або у користуванні кожного зі співвласників.
Вказує також, що на відповідачів зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 надано послуги з управління багатоквартирним будинком за які кожного місяця відповідачі повинні сплачувати по своїй квартирі 454,25 грн., яка розраховується за формулою: тариф х загальну площу квартири. Відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в наслідок чого виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом (а.с.38-42).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.07.2021 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відповідачам запропоновано подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзив на позов (а.с.47-47зворот).
Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідачам, в порядку визначеному ч.7 ст.127 ЦПК України, направлялись судові повістки разом з копіями ухвали суду, копіями позову з доданими до нього матеріалами, які повернулись до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.67), що відповідно до приписів п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученням судової повістки.
Також, відповідачі викликались до суду в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.62-62зворот).
Відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд даної справи судом.
Відповідачами не надавалось до суду заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзивів на позовну заяву, чи будь-яких інших заяв, клопотань.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Місто для людей Енергодар» не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі (а.с.64-64зворот). Крім того, у пунктах 2 та 3 вимог позову представник позивача просить розглянути справу на підставі наявних доказів та матеріалів, у разі неявки відповідачів - ухвалити заочне рішення (а.с.41зворот).
Враховуючи зазначене, положення ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду, на підставі наявних у справі матеріалів, ухваливши заочне рішення.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Встановлено, що Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради 06.06.2018 прийнято рішення №161 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків», виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками визначено ТОВ «Місто для людей Енергодар» за об`єктом конкурсу №1 та за об`єктом конкурсу №2 і уповноважено міського голову ОСОБА_4 , від імені співвласників багатоквартирного будинку підписати з ТОВ «Місто для людей Енергодар» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за кожним багатоквартирним будинком що входив в об`єкт конкурсу №1 та конкурсу №2, строком на один рік (а.с.7).
Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», із змінами, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватись виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку визначених таким договором.
08.06.2018 між співвласниками багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , від імені яких діє Енергодарський міський голова Музика Павло Олексійович, якого уповноважено на укладання цього договору рішенням виконавчого комітету ЕМР від 06.06.2018 №161, згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», надалі іменовані - «Замовник», з однієї сторони та ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі директора Шепеленка Володимира Миколайовича, що діє на підставі Статуту, який надалі йменується - «Управитель», з іншої сторони, було укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №08/06/2018-92 (далі - Договір №08/06/2018-92) (а.с.8-10зворот)
Відповідно даних Акту прийняття-передачі об`єкта в управління (з балансу), який є Додатком №1 до вказаного Договору (а.с.11-13зворот) та який згідно п.24 Договору №08/06/2018-92 є його невід`ємною частиною (а.с.10зворот) - об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 передано з управління КП «Підприємства комунальної власності» ЕМР в управління ТОВ «Місто для людей Енергодар».
Відповідно до п.5 Договору №08/06/2018-92, сторони погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень 6,48 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників (а.с.8).
Відповідно до положень п.1 Договору №08/06/2018-92, управитель, зобов`язався надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканців об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.
Відповідно до приписів положень ст.12, ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV в редакції від 26.11.2016, яка була чинна на час прийняття Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради рішення №161 від 06.06.2018 та укладання Договору №08/06/2018-92, послуги, які відповідно до п.1 Договору №08/06/2018-92 зобов`язався надавати ТОВ «Місто для людей Енергодар», відносились до житлово-комунальних послуг.
На час надання послуг з управління багатоквартирним будинком за Договором №08/06/2018-92, був чинним Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 №2189-VІІІ, частиною 1 статті 5 якого, послугу з управління багатоквартирним будинком віднесено до житлово-комунальної послуги, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до п.20, 21 Договору №08/06/2018-92, надання послуг з управління багатоквартирним будинком розпочалось з 01.08.2018 та Договір діє до 08.06.2019 (а.с.10), в силу положень ч.6 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Наявності повідомлень про відмову від договору, судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.ст.509, 525, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Обов`язок щодо оплати споживачами житлово-комунальних послуг, закріплений у статтях 67, 68 Житлового кодексу Української РСР, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі (власники) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до положень ст.383, ст.405 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до змісту ч.1, ч.3 ст.156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг укладеного безпосередньо зі споживачем послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Слід зазначити, що Договір №08/06/2018-92 є колективним і укладання окремого договору із кожним зі споживачів не потребує.
Відповідно до статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Позивач заявляючи свої вимоги до відповідача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, у період з 01.08.2018 по 01.04.2020, зазначає на те, що у вказаний період відповідачі є мешканцями багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що на думку позивача підтверджується даними особової картки № НОМЕР_1 , копія якої надається представником позивача до позовної заяви (а.с.43). А також представник позивача вказує на відкриття особового рахунку на відповідачів № НОМЕР_1 , які зареєстровані за вказаною адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до даних Довідки №01/302-03 від 29.04.2021 (а.с.6), по квартирі АДРЕСА_4 , у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 оплата за надані послуги з управління багатоквартирним будинком не здійснювалась, в наслідок чого наявна заборгованість в загальній сумі 9003,18 грн., яку позивач просить стягнути у солідарному порядку з усіх вказаних ним відповідачів.
За змістом ст.51 ЦПК України, належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаними ним у позові відповідачами.
Посилання представника позивача на те, що усі відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , по якій заявляється до стягнення заборгованість у період з 01.08.2021 по 01.04.2021, на доведення чого представником позивача надається особова картка № НОМЕР_1 (а.с.43), щодо відповідача ОСОБА_2 спростовується даними інформаційного повідомлення з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради від 17.06.2021 №1056/01-23-12 (а.с.30), витребуваної судом на виконання вимогч.6 ст.187 ЦПК України, відповідно якого, така інформація щодо реєстрації місця проживання вказаного відповідача відсутня. При цьому, згідно зазначеного інформаційного повідомлення з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради від 17.06.2021, ОСОБА_5 з 10.06.2021 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.30)
Крім того, у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач ОСОБА_2 не значиться власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.65-66).
Матеріали справи не містять доказів, що у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 відповідач ОСОБА_2 , за згодою із власниками квартири АДРЕСА_4 , була наймачем зазначеної квартири, або у вказаний період використовувала квартиру для свого проживання, а отже була користувачем послуг які надавав ТОВ «МДЛ Енергодар» у зазначеному будинку.
Слід зазначити, що ухвалою суду від 23.06.2021 позивачу надавалась можливість подати і докази того, що відповідач ОСОБА_2 була користувачами (наймачами) квартири АДРЕСА_4 у період з 01.01.2018 по 01.04.2020, у зв`язку з чим позов залишався без руху (а.с.33зворот), проте позивачем таких доказів суду надано не було, клопотань про їх витребування в разі неможливості самостійного надання, не заявлялось.
Таким чином, судом не встановлено доказів, що ОСОБА_2 була споживачем послуг які надавав ТОВ «МДЛ Енергодар» по квартирі АДРЕСА_4 у період з 01.08.2018 по 01.04.2020. Тобто, позивачем не доведено, що ОСОБА_2 порушила права та інтереси позивача та не виконувала визначені законодавством обов`язки щодо оплати послуг з управління багатоквартирним будинком про які зазначає позивач, а отже у суду відсутні підстави для покладення на останню відповідальності за несплату наданих позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком по квартирі АДРЕСА_4 в наслідок чого виникла заборгованість в розмірі 9003,18 грн., яку просить стягнути на свою користь позивач.
Враховуючи зазначене, у задоволенні вимог щодо відповідача ОСОБА_2 слід відмовити.
Відповідно до інформаційних повідомлень з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради від 17.06.2021 (а.с.32, 33) та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.65-66), відповідач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 та з 25.03.2005 зареєстровані в ній.
Разом з цим, судом встановлено, що у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був неповнолітнім, тобто його цивільна дієздатність була обмежена. Матеріали справи не містять доказів, що між позивачем та вказаною особою - ОСОБА_3 , у тому числі за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвілу органу опіки та піклування, укладався договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по квартирі АДРЕСА_4 (ст.32, 33 ЦК України) на період з 01.08.2018 по 01.04.2020. Відповідно до зазначених вище положень ст.ст.64, 156 Житлового кодексу Української РСР, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність та зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не може відповідати за зобов`язаннями зі сплати послуг з управляння багатоквартирним будинком які виникли у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 та заборгованість з яких в сумі 9003,18 грн. заявляється до стягнення позивачем.
Таким чином, у задоволенні вимог щодо відповідача ОСОБА_3 слід відмовити.
Судом не встановлено доказів того, що відповідач ОСОБА_1 не користувався або відмовився від користування послугами які у період з 01.08.2018 по 01.04.2020 надавались позивачем у будинку АДРЕСА_1 , як і доказів того, що заявлений до стягнення розмір заборгованості в загальній сумі 9003,18 грн. сплачено на користь позивача у добровільному порядку повністю або частково.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та наявний розмір заборгованості в сумі 9003,18 грн. з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком який виник за період з 01.08.2018 по 01.04.2020 по квартирі АДРЕСА_4 підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «МДЛ Енергодар». Вимоги позову щодо відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.
Згідно приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення.
Позивач просить про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 на свою користь суми судового збору в розмірі 2270 грн. (а.с.38зворот), з цього приводу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із платіжним дорученням №829 від 20.05.2021 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. (а.с.1).
Враховуючи доведення понесення позивачем витрат зі сплати судового збору, положення ст.141 ЦПК України, вищезазначені висновки суду, судовий збір в розмірі 2770 грн. підлягає стягненню на користь позивача лише з відповідача ОСОБА_1 , оскільки у задоволенні позовної вимоги щодо відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 судом відмовлено.
Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витрат з правничої допомоги в розмірі 1000 грн. про які просить позивач (а.с.39), суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 4 частини статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 у №5076-VI із змінами, визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Положеннями частин 1 та 2 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1 ч.2); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2).
Представником позивача, на доведення понесення витрат з правничої допомоги, до матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги №02/01/2020 від 02.01.2020 (а.с14-19) з його складовою Додатковою угодою №1 від 01.04.2021 до вказаного Договору, про зміни до п.4.2 в якій визначено розмір правничих послуг в сумі 1000 грн. (а.с.20) та платіжне доручення №923 від 29.07.2021 на суму 1000 грн. в якому призначенням платежу зазначено оплату витрат за правничу допомогу за вказаним Договором у даній цивільній справі (а.с.51). Таким чином позивачем доведено понесення витрат з правничої допомоги в сумі 1000 грн.
Разом з тим, враховуючи, що судом задоволено вимогу позову лише відносно відповідача ОСОБА_1 , понесені позивачем витрати з правничої допомоги підлягають стягненню із вказаного відповідача. У стягненні понесених позивачем витрат з правничої допомоги з відповідача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 128, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 275, 279, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Вимогу позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком - задовольнити частково.
У стягненні з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком - відмовити.
У стягненні з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» витрати по оплаті судового збору та витрат з правничої допомоги - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів до Запорізького апеляційного суду, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення судового рішення. В разі, якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко