ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Чернівці

Справа № 727/10615/20

Провадження №22-ц/822/915/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І.М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар - Тодоряк Г.Д.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Душенко Володимир Васильович, Державне підприємство «СЕТАМ», суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2021 року, головуючий у І-й інстанції - Смотрицький В.Г.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2020 року звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В обгрунтування скарги посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 лютого 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л., зареєстровано в реєстрі за №614, вона є власником нежитлових будівель загальною площею 110,20 кв.м, а саме: виробнича будівля цегляна - літ. А, сарай цегляний літ. Г, гаражі цегляні літ. Б, Д, криниця № 1, ворота № 2, огорожа № 3, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Постановою про відкриття виконавчого провадження №52184120 від 09 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області Мухаєвою О.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №727/2041/14-ц, виданого 08 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення боргу у загальній сумі 1 367 920,02 грн.

16 січня 2020 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Душенко В.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №52184120 та 28 січня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ОСОБА_2 .

Зазначала, що 09 липня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, зокрема ОСОБА_3 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 14.07.2007 року за №5215 та постановлено суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ОСОБА_3 надати звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна, а саме нежилі будівлі загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Вказувала на те, що копію постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні вона не отримувала. Лише 07 грудня 2020 року нею отримано з виконавчої служби лист №95461 від 02 грудня 2020 року, в якому вказано, що у відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» Перший відділ ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомив її про оцінку арештованого майна, яке їй належить, а саме нежилі будівлі загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість вищезазначеного майна становить 2 114 900 грн без врахування ПДВ.

Проведення оцінки майна відбулося з недотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та без належного ознайомлення оцінювача з об`єктом, що підлягав оцінці, що вплинуло на достовірність оцінки, оскільки оцінювачем у порушення пунктів 50, 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а також статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не проводився візуальний огляд предмету оцінки та фотофіксація результатів огляду.

Жодного разу в приміщенні по АДРЕСА_1 оцінювач не був, а приміщення хоча і має статус нежитлового, однак за своїми функціональними властивостями є житловим. Вона з сім`єю, зокрема з донькою ОСОБА_5 , зятем ОСОБА_6 та малолітніми онуками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 використовують приміщення виключно для проживання з листопада 2012 року та по теперішній час.

Реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків їй як боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження №52184120 від 11.12.2020 року, 08.12.2020 року головним державним виконавцем Душенко В.В. передано майно на реалізацію до спеціалізованої організації-реалізатора майна ДП «Сетам» та зазначено вартість майна 2 114 899 грн.

Також посилалася на те, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 травня 2021 року її апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2021 року у цивільній справі №727/11945/19 частково задоволено, визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 28 вересня 2018 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д., зареєстровано в реєстрі за №3159, згідно з яким відступлено право вимоги за кредитним договором №0 (після реструктуризації №1) від 14 лютого 2008 року, укладеним між нею та ПАТ «УкрСиббанк».

Просила визнати недійсною оцінку майна, визначену у висновку про вартість майна, яке належить їй на праві власності - нежилі будівлі загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 , вартістю 2 114 900 грн без врахування ПДВ, проведену суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 , складеному з 17 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року у межах процедури виконавчого провадження; визнати дії державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Душенко В.В. щодо передачі на реалізацію арештованого майна - нежилих будівель загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 , на підставі висновку, проведеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 з 17 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року неправомірними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Душенка В.В. задоволено.

Визнано недійсною оцінку майна, визначену у висновку про вартість майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 - нежилі будівлі загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 , вартістю 2 114 900 грн без врахування ПДВ, проведену суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 , складений з 17 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року у межах процедури виконавчого провадження.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Душенко В.В. щодо передачі на реалізацію арештованого майна - нежилих будівель загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1 , на підставі висновку, проведеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 з 17 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник стягувача ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що законодавством визначений чіткий порядок спростовування та оспорювання результатів оцінки майна, а саме шляхом проведення рецензування звіту про оцінку. Рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

Відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є підставою для визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна. Відсутні докази про занижену ціну оцінки.

На апеляційну скаргу представник скаржника ОСОБА_9 подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Зазначає, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законною, обґрунтованою та такою, що ухвалена на основі повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Не проведення суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 огляду об`єкта призвело до того, що ідентифікація об`єкта оцінки була проведена неналежним чином, оскільки при огляді одразу виявились невідповідності даних технічного паспорту від 12 листопада 1984 року із реєстрацією поточних змін від 07 липня 2005 року відповідно до якого збільшено загальну площу об`єкта оцінки з 110,20 кв.м до 228,40 кв.м.

Невірна ідентифікація об`єкта оцінки та використання недостовірних вихідних даних призвели до неналежної ідентифікації об`єкта оцінки суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 та хибних висновків щодо площі майна та відповідно його вартості, оскільки основним ціноутворюючим фактором є площа нерухомості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що оцінка майна, визначена у висновку про вартість майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 - нежилі будівлі загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 вартістю 2 114 900 грн без врахування ПДВ, проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 з 17 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року у межах процедури виконавчого провадження є недійсною та дії державного виконавця Першого відділу ДВС служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Душенко В.В. щодо передачі на реалізацію арештованого спірного майна на підставі висновку, проведеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 , є неправомірними, оскільки при проведенні оцінки суб`єктом господарювання ОСОБА_3 нежилих будівель загальною площею 110,20 кв.м не було фактичного огляду приміщення, технічний стан об`єкту приміщення оцінено згідно з зовнішніми фото та інформації Замовника, а також вартість об`єкта оцінки визначена як вартість житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, хоча з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185738098 від 22 жовтня 2019 року вбачається, що це є нежилі приміщення, власником яких є заявниця ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 лютого 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л., зареєстровано в реєстрі за №614, є власником нежитлових будівель загальною площею 110,20 кв.м, а саме: виробнича будівля цегляна літ.А, сарай цегляний літ.Г, гаражі цегляні літ.Б, Д, криниця №1, ворота №2, огорожа №3, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Постановою про відкриття виконавчого провадження №52184120 від 09 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Мухаєвою О.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №727/2041/14-ц, виданого 08 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення боргу в загальній сумі 1 367 920,02 грн.

16 січня 2020 року головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Душенко В.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №52184120 та 28 січня 2020 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ОСОБА_2 ..

09 липня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 14.07.2007 року за №5215, постановлено суб`єкту оціночної діяльності надати звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна, а саме: нежилі будівлі загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком про вартість майна (т.1 а.с.151-162) ринкова вартість спірного майна становить 2 114 900 грн без врахування ПДВ.

Як вбачається з висновку, зокрема з розділу: Перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка, суб`єкт господарювання ОСОБА_3 , який здійснював оцінку нежилих будівель загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 , без фактичного огляду приміщення, посилаючись на запроваджений режим надзвичайної ситуації на всій території України у боротьбі з пандемією COVID-19. Технічний стан об`єкту оцінки прийнято як добрий згідно з наданими зовнішніми фото та інформації Замовника, а також вартість об`єкта оцінки визначена відповідно до фактичного використання нежитлової будівлі - житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами.

Також з матеріалів справи вбачається, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 травня 2021 року (т.2 а.с.150-160) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2021 року у цивільній справі №727/11945/19 частково задоволено, визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 28 вересня 2018 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д., зареєстровано в реєстрі за №3159, згідно з яким відступлено право вимоги за кредитним договором №0 (після реструктуризації №1) від 14 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами частини першої статті 20 Закону України передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності.

За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18), та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19).

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку державного виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Вищезазначене узгоджується із правовим висновком викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/6706/18, від 01 липня 2020 року у справі № 2-1160/11, від 27 серпня 2020 року у справі № 295/11078/14-ц.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації на зазначене майно для проведення оцінки. Отже підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту № 1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

У матеріалах справи відсутні докази того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки, а отже оцінювач не мав вільного доступу до об`єктів дослідження, що не могло не вплинути на об`єктивність та повноту оцінки їх вартості.

Суд першої інстанції правильно вказав, що оцінка майна, визначена у висновку про вартість майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 , є недійсною, оскільки при проведенні оцінки нежилих будівель загальною площею 110,20 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1 , не було фактичного огляду приміщення, технічний стан об`єкту приміщення оцінено згідно зовнішніх фото та інформації Замовника, чим порушив вимоги Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майнових прав» та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», що суттєво вплинуло на достовірність оцінки.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 1323/5992/2012.

Крім того, з технічного паспорту від 12 лютого 2019 року, виготовленого на житловий будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що загальна площа будинку становить 228,40 кв.м, тобто розмір приміщення, щодо якого проведено спірну оцінку, зріс удвічі, що також свідчить про збільшення вартості приміщення та невідповідності висновку щодо вартості майна переданого державним виконавцем на подальшу реалізація на прилюдних торгах.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення скарги, оскільки реалізація арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що на час розгляду справи судом договір відступлення права вимоги від 28 вересня 2018 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д., зареєстровано в реєстрі за №3159, згідно з яким відступлено право вимоги за кредитним договором №0 (після реструктуризації №1) від 14 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 травня 2021 року визнано недійсним.

З огляду на викладене, апелянт ОСОБА_2 не є стягувачем у виконавчому провадженні, до неї не перейшло право на вимогу іпотечного майна, отже, її права та законні інтереси не порушені.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Судове рішення постановлене відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 24 вересня 2021 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк