Справа № 308/9567/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 грудня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 05.01.2021 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в позику грошові кошти в загальному розмірі 3 500,00 доларів США.

На підтвердження укладеного договору, ОСОБА_2 було представлено розписку від 05.01.2021 р. про отримання ним коштів в позику та зобов`язання їх повернути в конкретний строку рівними частинами кожного місяця.

Вказує, що зі змісту розписки від 05.01.2021 р. вбачається, що ОСОБА_2 дійсно отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3 500,00 доларів США та зобов`язався повернути отримані кошти в повному обсязі в строк до 31.12.2021 року, рівними частинами в розмірі 300 доларів в кінці кожного місяця.

Зазначає, що враховуючи передбачений розпискою від 05.01.2021 р. механізм повернення позикових коштів, станом на 23.07.2021 р. відповідач зобов`язаний був повернути позивачу суму в загальному розмірі 1 800,00 доларів США, зокрема: станом на кінець січня 2021 р. - 300 доларів США; на кінець лютого 2021 р. - 600 доларів США; на кінець березня 2021 р. - 900 доларів США; на кінець квітня 2021 р. - 1 200 доларів США; на кінець травня 2021 р. - 1 500 доларів США; на кінець червня 2021 р. - 1 800 доларів США.

Вказує, що враховуючи тривале невиконання ОСОБА_2 свого обов`язку з повернення позикових коштів скористався механізмом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, пред`явивши вимогу від 22.06.2021 р. до ОСОБА_2 про повернення коштів у загальній сумі позики - 3 500,00 доларів США протягом 7 календарних днів з моменту отримання такої вимоги.

Вказану вимогу було повернуто відділенням поштового зв`язку відправнику ОСОБА_1 23.07.2021 року без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання - поштове відправлення № 818, що підтверджує фотокопією конверту вказаного поштового відправлення із відміткою відділення поштового зв`язку «За закінченням терміну зберігання» та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищенаведене та те, що поштове відправлення з вимогою про повернення позикових коштів від 04.06.2021 року повернуто відправнику 23.07.2021 року з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання», то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення.

Разом з тим зазначає, що відповідно з трекінгу поштового відправлення № 818, підприємством поштового зв`язку було оформлено повернення за зворотною адресою 09.07.2021 року у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Зазначає, що дані обставини свідчать про те, що обов`язок позичальника щодо повернення частини позики, що залишилася у розмірі 1 700,00 доларів США також настав, а крайнім строком було 16 липня 2021 року, тобто 7 календарних днів з моменту отримання вимоги, однак жодні позикові кошти ОСОБА_2 не повертав та станом на 23.07.2021 року, загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ним з повернення суми позики становить 3 500,00 доларів США.

Вказує, що дані обставини і обумовили звернення ним до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення суми позики та 3 % річних за договором позики грошових коштів.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 3 515,57 доларів США, встановити нарахування 3 процентів річних на фактичну суму позики, починаючи з 24.07.2021 року до повного повернення суми позики, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума позики (станом на дату подання позову - 3 500,00 доларів США.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 10.09.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Крім того, відповідачу у справі було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився. Однак, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності та позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2021 року позивач згідно розписки позичив відповідачу 3500 доларів США. Факт отримання коштів підтверджується власноручно складеною відповідачем розпискою від 05.01.2021 року, в якій вказано, що ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , іпн НОМЕР_3 отримав грошову суму у ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_1 в розмірі 3500 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 31.12.2021 року, рівними частинами в розмірі 300 доларів США в кінці кожного місяця. У розписці міститься підпис ОСОБА_2 .

Позивачем на адресу реєстрації місця проживання відповідача 22.06.2021 року було направлено вимогу про повернення грошових коштів, що підтверджує фіскальним чеком та описом та поверненням за закінченням терміну зберігання та трекінгом поштового відправлення № 818 за яким повертається за зворотною адресою: За закінченням встановленого терміну зберігання.

Положеннями статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 № 6-63цс13, вказано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічні по суті висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15,від 08.06.2016 у справі №6-1103цс16 та вказівки в постанові ВСУ від 26.09.2018 у справі № 483/1953/16-ц, які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов`язковими для застосування іншими судами загальної юрисдикції таких норм права.

Так, відповідно до вказаних висновків Верховного Суду України, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні також виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд вважає, що зазначена розписка є належним письмовим доказом укладення між позивачем та відповідачем договору позики в указаній в ній сумі. Вона підтверджує як його укладення,так і умови договору, суму позики, дату отримання коштів в борг, зобов`язання їх повернення у визначену в ній дату; а також засвідчує отримання відповідачем (боржником) від кредитора (позивача) вказаної грошової суми. Розписка також підтверджує право позивача вимагати від відповідача повернення суми боргу, і обов`язок відповідача - виплатити позивачу зазначену суму боргу.

31.10.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18, досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Встановивши наявність складеної відповідачем розписки про отримання в борг у позивача коштів, що було обумовлено сторонами у розписці, підписано власноручно відповідачем, факт неповернення цих коштів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики (розпискою) суми боргу в розмірі 3 500,00 доларів США.

При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики в розмірі 3 500,00 доларів США підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення 3 відсотків річних, то суд виходить з наступного.

Позивач просить в порядку ст. 625 ЦПК України, про стягнення з відповідача 3% річних на фактичну суму позики, починаючи з 24.07.2021 року до повного повернення суми позики, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума позики (станом на дату подання позову - 3 500,00 доларів США.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, що становить 15, 57 доларів США.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Три проценти річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц.

Дослідивши і проаналізувавши надані докази в їх сукупності з правовими нормами, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача 3 500,00 доларів США по розписці від 05.01.2021 року та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 15, 57 доларів США.

Вирішуючи позовну вимогу про встановлення нарахування 3 процентів річних на фактичну суму позики, починаючи з 24.07.2021 року до повного повернення суми позики, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума позики (станом на дату подання позову - 3 500,00 доларів США.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, суд констатує наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес тільки способами, що встановлені договором або законом.

Так, судом було задоволено вимогу позивача про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто 3 відсотки річних згідно наданого розрахунку.

Виходячи із чого, позовні вимоги про встановлення нарахування 3 процентів річних на фактичну суму позики, починаючи з 24.07.2021 року до повного повернення суми позики за відповідною формулою в подальшому до задоволення не підлягають, оскільки задоволені позовні вимоги є підставою для поновлення відповідного права позивача та достатнім і належним способом захисту порушених прав позивача, та суд не може встановити обов`язок стягувати певну заборгованість з особи в майбутньому.

Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 955, 94 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4533, 33 гривень, які згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 526, 530, 610, 611, 625, 628, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), мешканця АДРЕСА_3 суму боргу в розмірі 3515, 57/три тисячі п`ятсот п`ятнадцять / доларів США, що складається з: основний борг - 3500 /три тисячі п`ятсот / доларів США, 3% річних - 15,57 доларів США.

Стягнути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), мешканця АДРЕСА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 955/дев`ятсот п`ятдесят п`ять/грн. 94 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4533 /чотири тисячі п`ятот тридцять три/ грн. 33 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко