Справа № 149/1253/21
Провадження №2/149/404/21
Номер рядка звіту 12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2021 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі представника позивача - адвоката Підрези І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Хмільницької міської громади, Сьомаківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позов обґрунтований тим, що позивач разом із родиною з 2008 року проживає у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вселилась у вищевказаний будинок з дозволу доньки покійного - ОСОБА_2 , так як вважала, що остання прийняла спадщину після батька та є законною власницею будинку. Проте, як виявилось пізніше, ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняла, а тому будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є безхазяйною річчю.

З 2008 року, тобто більше ніж 10 років, позивач із сім`єю проживає в будинку, обслуговує його, здійснює поточний ремонт, тобто відкрито, безперервно, добросовісно володіє вказаним нерухомим майном. Враховуючи це, з посиланням на ст. 344 ЦК України, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити.

ВідповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають.

Представники відповідачів Хмільницької міської громади та Сьомаківської сільської ради в судове засідання не з"явились, причини неявки суду не відомі.

Підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з позицією відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Довідками Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 401 (копія на а.с. 10), № 826 від 08.12.2020 (копія на а.с. 7) підтверджено те, що будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_4 з ним без реєстрації проживали ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_3 (онука) (копія на а.с. 6). Земельна ділянка, площею 0,50 га за вищевказаною адресою знаходиться у користуванні ОСОБА_1 з 2008 року по теперішній час (копія на а.с. 11).

Відповідно до довідки Сьомаківської сільської ради № 403 від 03.07.2020 (копія на а.с. 8) за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_1 (голова д/г), її чоловік - ОСОБА_6 , донька - ОСОБА_7 . Копією паспорта позивача підтверджено, що вона зареєстрована за вказаною адресою з 16.07.2004 (копія на а.с. 4).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 14.09.2015, яке набуло законної сили 25.09.2015, за позовом ОСОБА_3 до Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності - позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,54 га, що успадкована за її дідусем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія на а.с. 14-15).

При цьому в судовому рішенні встановлені обставини, відповідно до яких до дня смерті ОСОБА_4 разом з ним проживали ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 , здійснювали за ним догляд. ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 не приймала і відмовляється на користь позивача ( ОСОБА_3 ).

Відповідно до п. 111 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 18.06.1994, яка діяла на час відкриття спадщини за ОСОБА_4 , прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець,

який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю

спадщину.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 на земельну частку (пай), то вважається, що вона прийняла спадщину і на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав покійному, що спростовує твердження позивача про безхазяйність спірного нерухомого майна.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо набуття нею права власності на житловий будинок за набувальною давністю, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Норми права інституту набувальної давності регулюють один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередньому титулі права власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналіз категорії добросовісності заволодіння майном як умови набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України дає підстави для висновку, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного права означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно реалізовувати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки. При вирішенні таких спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Добросовісний володілець майна у момент заволодіння ним не знає (не може і не повинен знати) про неправомірність такого заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для набуття права власності на нього.

Звідси йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка у подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відсутність добросовісності у позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 ЦК України.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18).

У постанові від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду визначив, що за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

З системного аналізу вказаних норм, вбачається, що давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Зі змісту позовної заяви та із пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 , приймаючи за власника житлового будинку ОСОБА_2 , замість ОСОБА_3 , розуміла, що будинок передається їй не у власність, достовірно знала, що існує власник майна, тому не можна вважати користування позивачем спірним майном добросовісним, а відкритість і безперервність користування цим майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 213, 235, 258, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Хмільницької міської громади, Сьомаківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 28.09.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Робак М. В.