Справа №: 653/2390/18
Провадження № 2/653/415/21
У Х В А Л А

іменем України

26 серпня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

представника відповідача 1 Токарєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Ухвалою Генічеського районного суду від 16 травня 2019 року провадження у справі було зупинено у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_6 , до залучення правонаступників померлої.

Ухвалою Генічеського районного суду від 22 січня 2021 року провадження у справі поновлено, та залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_6 , її сина ОСОБА_3 , підготовче судове засідання призначено на 12 квітня 2021 року о 10.00 годині.

В підготовче судове засідання позивачі не з`явились, та ухвалою від 12 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 19 липня 2021 року.

Проте, 19 липня 2021 року та 26 серпня 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи (шляхом направлення судових повісток за адресами зазначеними в позовній заяві), повторно не з`явилися в судові засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Крім того, інших засобів зв`язку, таких як електронна адреса або номери телефонів позивачі не зазначили.

Стосовно представника позивачів ОСОБА_5 , яка підписала заяву від імені позивачів, то відповідно до умов договорів про надання правової допомоги із позивачем ОСОБА_1 було укладено договір 28 березня 2018 року, термін дії договору один рік; із позивачем ОСОБА_2 19 липня 2018 року, термін дії договору один рік. Отже термін надання правової допомоги закінчився 29 березня 2019 року та 20 липня 2019 року відповідно, інших договорів ОСОБА_5 не надавала, станом розгляду справи не цікавилась.

Крім того, в матеріалах справи є ухвала від 26 лютого 2019 року, якою заяву ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задоволено частково.

Накладено арешт на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_6 , на підставі договору дарування від 09 липня 1997 року, а саме на житловий будинок та земельну ділянку з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Токарєва І.В. в судовому засіданні просила суд скасувати заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали Генічеського районного суду від 26 лютого 2019 року, оскільки спадкоємцем майна померлого відповідача ОСОБА_6 є її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, а заходи забезпечення у вигляді накладення арешту на майно, позбавляють його можливості вільно користуватись та розпоряджатись майном.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі Каракуця проти України зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Разом з тим, поведінка позивачів вказує на їх незацікавленість у вирішенні спору та зловживанні своїми процесуальними правами, позивачі затягують розгляд справи, а вирішення спору в такому випадку, без заяви позивачів про розгляд справи у їх відсутності, було б порушенням принципу диспозитивності.

Суд не може розцінювати неявки позивачів до судових засідань як поважні, оскільки жодних заяв, клопотань ним не заявлялось.

Більш того, інформація про дати судових засідань розміщуються на офіційному сайті «Судова влада України», що дає додаткову можливість на ознайомлення із рухом справи та отримання інформації.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`являються, інтерес до розгляду зазначеної справи за їх позовом не проявляють, при цьому мали для цього достатній час, та мали всі передбачені процесуальним законодавством можливості для добросовісного здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків.

Підстави для відкладення судового засідання, згідно ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки повторна неявка позивачів в судові засідання є їх волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність залишення зазначеного цивільного позову без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви не повертається у випадку, якщо заява або скарга залишена без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. поверненню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. (ч. 9-10 ст. 158 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Токарєвої І.В. про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а застосовані судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 131, 158, 223, 257-260, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та визначення додаткового строку на прийняття спадщини залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Генічеського районного суду від 26 лютого 2019 року, а саме зняти арешт з житлового будинку та земельної ділянки з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова