Справа № 368/290/21
Рішення

Іменем України

"28" вересня 2021 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

За участі:

Позивач - ОСОБА_1

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

07.04.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

- визначити йому - ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_3 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

21 серпня 2020 року Кагарлицький районний суд за його заявою прийняв рішення про оголошення померлим його рідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с. Стайки Кагарлицького району Київської області, на підставі якого 20.10.2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , де покійний і був зареєстрований на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233-1257 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який йото пережив, та батьки.

Враховуючи дані вимоги закону спадкоємцями першої черги на майно ОСОБА_4 є його дорослий син ОСОБА_2 , який проживає в Естонії, який спадщину не приймав і усно по телефону повідомив його, що від спадщини батька відмовляється.

Тому він звернувся до приватного нотаріуса з питання оформлення спадщини після померлого брата ОСОБА_4 лише 06.04.2021 року.

Нотаріус на його звернення надав відповідь за № 115/01-16 від 06.04.2021 року, в якій повідомив, що він пропустив строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України і для поновлення свого спадкового права йому необхідно звернутися до суду з позовною заявою про надання йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини після померлого брата стало те, що він є спадкоємцем другої черги і дізнався про те, що саме він повинен успадкувати майно померлого брата вже після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки син померлого брата ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги проживає за межами України, зв`язується зі мною по телефону лише він, тому він повідомив його про це вже після спливу шести місяців з моменту відкриття спадщини. Отже, він пропустив строк для прийняття спадщини після померлого брага ОСОБА_4 по незалежній від нього причині і яка, на його думку, - є поважною.

Враховуючи вищевиклалене, він вирішив скористатися своїм правом і звернутися до суду з даним позовом про визначення йому додаткового строку, достатього для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 15, 1261, 1272 ЦК України, та ст. 4, 5, 27, 46, 65, 99, 103, 110, 113, 115 ЦПК України, - позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

07.04.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

15.06.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до слухання в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 27.07.2021 року.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2021 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив призначити справу до судового розгляду по суті, провівши підготовче судове засідання без участі відповідача ОСОБА_2 . Інших клопотань не заявляв.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 27.07.2021 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі позов визнає в повному обсязі.

27.07.2021 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання без участі відповідача ОСОБА_2 , по результатах якого Кагарлицьким районним судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого судового провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 год. 00 хв. 28.09.2021 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.09.2021 року, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою правову позицію обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині його позовної зави, та які судом наведено вище.

Судові витрати просив залишити за ним, та не стягувати їх з відповідача ОСОБА_2 на його користь.

В судове засідання, яке відбулося 28.09.2021 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі позов визнає в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, який позов підтримав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрнутовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, (виключна підсудність).

Як вбачається з матеріалів справи, - дана справа стосується прав та обов`язків щодо спадкового нерухомого майна, яке розташовано на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що тягне за собою застосування наступних норм права при визначенні підсудності справи, а саме:

- згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

До таких позовів відносяться, - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявления вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Водночас, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно, а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту даної заяви, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, так, об`єктом спадкової маси є право власності на об`єкт нерухомого майна, - земельну ділянку, яка розташована на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що територіально підпадає під юрисдикцію Кагарлицького районного суду Київської області.

Отже, враховуючи ту обставину, що даний спір стосується права власності на нерухоме майно, а саме, - житлового будинку, який розміщено на території Кагарлицького району Київської області, то в даному випадку дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, так як в даному випадку має місце виключна підсудність.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Спадкодавцем по даній справі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Стайки Кагарлицького району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років, про що 20 жовтня 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис за № 7.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 20 жовтня 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Місце смерті - не зазначене, так як підставою для реєстрації смерті ОСОБА_3 послугувало рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 серпня 2020 року в справі № 368/808/20, провадження № 2/368/47/20, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про оголошення особи померлою.

Згідно резолютивної частини вищевказаного рішення оголошено померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с. Стайки Кагарлицького району Київської області, який був зареєстрований та проживав у будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , де покійний і був зареєстрований на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233-1257 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який йото пережив, та батьки.

Враховуючи дані вимоги закону спадкоємцями першої черги на майно ОСОБА_4 є його дорослий син ОСОБА_2 , (відповідач по даній справі), який даний позов визнав.

Батьки ОСОБА_3 також померли, що підтверджується:

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 27 липня 2021 року (повторно) Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено, що ОСОБА_5 (батько спадкодавця по даній справі) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що 22 січня 1963 року виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області складено відповідний актовий запис за № 3;

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 28 грудня 2012 року виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_6 (мати спадкодавця) померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 28 грудня 2012 року виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області складено відповідний актовий запис за № 44.

З метою оформлення своїх спадкових прав, та, відповідно, - отримання свідоцтва про спадкування майна померлого ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса з питання оформлення спадщини після померлого брата ОСОБА_4 лише 06.04.2021 року.

Нотаріус на звернення ОСОБА_1 (позивача по даній справі) надав відповідь за № 115/01-16 від 06.04.2021 року, в якій повідомив, що ОСОБА_1 (позивач по справі) пропустив строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України і для поновлення свого спадкового права йому необхідно звернутися до суду з позовною заявою про надання йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, судом в судовому засіданні встановлено, що причиною пропуску подання заяви про прийняття спадщини у позивача ОСОБА_1 є те, що спадкоємець за законом першої черги, - ОСОБА_2 (відповідач по справі) проживає в Естонії, та не мав змоги прийняти спадщину після свого померлого батька, а з часом він взагалі втратив інтерес до отримання спадщини, про що повідомив ОСОБА_1 (позивача по справі), який є наступним суб`єктом на отримання спадщини згідно спадкової трансмісії.

Відповідно, фактично до відмови ОСОБА_2 від спадкування спадщини позивач по справі, - ОСОБА_1 і не мав права на таку спадщину, - що, на думку суду, - є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому такий позов слід задовольнити.

Так, за змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для дгїшняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними.

Як наразі вказує судова практика, зокрема яка викладена у Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємців; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; тощо.

Зазначає, що в силу ст. 1298 ЦК України, Позивач не заявив свого права про відмову від спадщини, а навпаки реалізуючи своє право на прийняття спадщини, - звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено право на звернення до суду.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є, - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права Позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування' фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якшо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк лля прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вищезазначена причина пропуску Позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини, на думку суду, є поважними.

Таким чином, враховуючи відповідь нотаріуса (відмову у заведенні спадкової справи, та, відповідно, - відмова у видачі свідоцтва про спадкування), суд вважає, що право Позивача на спадкування підлягає судовому захисту, - з наданням додаткового строку на прийняття спадщини, - шляхом винесення судового рішення, з огляду на наступне:

Відповідно до вимог частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, за змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Положенням ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

- у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори:

- у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Отже, якщо позивач не проживав разом зі спадкодавцем і пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, інший спадкоємець не надає письмової згоди на прийняття спадщини позивачем, а тому суд вважає, що позивач вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними,

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернугися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

В свою чергу, завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Постановления рішення про задоволення позову є забезпеченням права Позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування" фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судові витрати.

В зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про залишення судових витрат за ним, не стягуючи такі витрати з відповідача ОСОБА_2 , то суд приходить до висновку щодо залишення судових витрат за позивачем ОСОБА_2 , не стягуючи такі з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 1223, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п. 24 Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 4, 174- 175, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визнати причини пропуску фізичною особою:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем село Стайки Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 13 травня 1998 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Стайки Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане (повторно) 20 жовтня 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - поважними, та:

- встановити фізичній особі, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцю село Стайки Кагарлицького району Київської області, громадянину України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 13 травня 1998 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , - додатковий строк у три місяці з дня вступу даного рішення в законну силу, - для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Стайки Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане (повторно) 20 жовтня 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.