Номер справи місцевого суду: 521/1152/21
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/1152/21

Провадження номер: 22-ц/813/10335/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Мазун І. А. 15 липня 2021 року, повний текст рішення складено 23 липня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 13 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі - 13 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 09 жовтня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено запис за № 1364.

У шлюбі у сторін народились діти 15 липня 2010 року ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Протягом останнього часу сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та прийняття рішення ОСОБА_1 про звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Діти на час припинення шлюбних відносин проживають з матір`ю.

Відповідно до положень СК України незалежно від того чи перебувають батьки дитини між собою у шлюбі, той з них, хто проживає окремо, має брати участь в утриманні дитини в грошовій і (або) натуральній формі.

Таким чином, відповідач, як батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має брати участь в утриманні доньок. ОСОБА_2 зареєстрований з 1999 року, як фізична особа-підприємець, є засновником та керівником ПП «ГарантЕскалайн», ТОВ «Торговий комплекс «Джамбо», співзасновником обслуговуючого кооперативу «Комфорт Лузанов-К».

Зазначає, що у відповідача є інша дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який станом на момент звернення до суду з даним позовом є працездатною особою та не потребує утримання батьків, хоча й отримує від батька матеріальну допомогу.

Про матеріальну спроможність сплачувати аліменти на утримання дітей у бажаному нею розмірі свідчить також зареєстроване за ОСОБА_2 право власності на значний обсяг об`єктів нерухомості (майнові права на такі об`єкти): - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею - 50,3 кв. м., житловою площею 22,9 кв. м., право власності на яку зареєстровано за відповідачем на підставі протоколу № 207 від 13.11.2014 р. загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "КОСТАНДІ 162", акту прийому-передачі квартири, серія та номер: б/н, виданий 29.09.2017, видавник: ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "КОСТАНДІ 162"; - квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем, підтвердженням чому є - Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 24.10.2007, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради; - квартира АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем, підтвердженням чому є - Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 від 02.02.2011, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради; - нежитлова будівля за адресою - АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем, підтвердженням чому є - Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 13.12.2004, видане виконавчим комітетом Тарутинської селищної ради Одеської області; - земельна ділянка за адресою - АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:001:0033, площа (га) - 0.0546, набута відповідачем на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстровий №658, виданий 24.04.2017, видавник: Бєлобров П.П. приватний нотаріус Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області; - майнові права на квартиру АДРЕСА_5 , на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Аль-Карім», Акту прийому-передачі квартири від 06.07.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Аль-Карім», довідки про виплату паю від 06.07.2016 року за № 117, виданої ТОВ «Аль-Карім», виписки до довідки про виплату паю від 06.07.2016 року за № 117, виданої ТОВ «Аль-Карім»; - корпоративні права у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ КОМПЛЕКС "ДЖАМБО» (, юридична адреса: Україна, 68500, Одеська обл., Тарутинський р-н, смт. Тарутине, пр. Миру, будинок 3/1); - корпоративні права у приватному підприємстві «ГАРАНТ-ЕСКАЛАЙН» (, юридична адреса: Україна, 68500, Одеська обл., Тарутинський р-н, селище міського типу Тарутине, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 3); - корпоративні права в обслуговуючому кооперативні «КОМФОРТ ЛУЗАНОВ-К» (, юридична адреса: 65058, Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, ВУЛИЦЯ АРМІЙСЬКА, будинок 8-Г, офіс 18).

Для дійсного забезпечення дітям щасливого дитинства позивачка вважає за доцільне визначити розмір аліментів, належних до стягнення з відповідача у розмірі - 26 000 грн. на двох дітей, що відповідно становить - по 13 000 грн. на одну дитину щомісячно (Т. 1, а. с. 1 - 7).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву адвокат Потапова Жанна Борисівна, діюча від імені ОСОБА_2 , просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме - стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі - по 3 000 гривень на кожного.

Адвокат Потапова Жанна Борисівна вказує на те, що на утримані ОСОБА_2 перебуває син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який навчається за контрактом у Південноукраїнському національному педагогічному університеті імені К.Д. Ушинського на контрактній основі. Відповідач, як сумлінний батько виконує свій обов`язок, утримуючи повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Зазначає, що відповідачем здійснюється підприємницька діяльність, однак його робота є досить специфічною та сезонною, а дохід є невисоким та мінливим. За таких обставин вказує, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дітей у розмірі - по 3 000 грн. щомісяця на кожну із них (Т. 1, а. с. 168 - 169).

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 7 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі - 7 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 ..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі - 908 грн..

Рішення суду мотивовано тим, що діти проживають з матір`ю окремо від батька. Тягар щодо утримання дітей в більшій мірі лежить на тому із батьків, з ким постійно проживають діти. Проте, суд виходить з конкретних обставин справи.

Суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на матеріальний стан відповідача та його спроможність сплачувати аліменти у більшому, ніж ним визнаний розмірі аліментів, позивачем не доведено перед судом потреби дітей у їх забезпечені в грошову виразі - по 13 000 гривень на місяць на кожну дитину.

Вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей є законними та частково обґрунтованими. З урахування прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та часткових заперечень відповідача, матеріального становища відповідача, потреб дітей, суд вважав за необхідне стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 6 000 грн. щомісячно на кожну із дітей. (Т. 2, а. с. 73 - 78).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.07.2021 року виправлено описку, допущену в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року. Зазначено, що необхідно вважати вірним «розмір аліментів у розмірі - 6000 грн.», замість помилково зазначеного - «у розмірі 7 000 грн.» (Т. 2, а. с. 83).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Фомін Андрій Ігорович, діючий від імені ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі - 3 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі - 3 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_7 ..

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) ОСОБА_2 не має наміру ухилятись від сплати аліментів, однак аліменти у розмірі 6 000 гривень на кожну дитину не відповідають вимогам законодавства; 2) ОСОБА_2 отримує нерегулярний мінливий дохід; 3) за 2019 рік відповідач отримав чистого прибутку в розмірі 207 000 гривень, що становить приблизно 17 250 гривень щомісячно. За 2020 рік отримав прибуток у розмірі 131 500 гривень, що становить приблизно 11 000 гривень щомісячно; 3) наявність нерухомості та корпоративних прав не може свідчити про можливість виплачувати аліменти; 4) позивачкою не доведено потреби дітей у їх забезпечені, що в грошовому виразі становить - по 6 000 гривень на місяць на кожну дитину (Т. 2, а. с. 91 - 93).

2.6 Узагальнені доводи позивачки в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Колесніков Іван Леонтійович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Адвокат Колесніков Іван Леонтійович зазначає, що: 1) щомісячні витрати складаються з витрат: - під час прогулянок дітей, дозвілля дітей; - витрат на щоденні перекуси у школі; - витрат на подарунки вчителям, друзям та іграшки; - витрат на лікарські засоби/вітаміни; - витрат на придбання одягу; - витрат на оренду житла; - відвідування плавання, витрат на навчання; - витрат на транспорт; - витрат на купівлю шкільного приладдя; 2) апелянт здійснює господарську діяльність на регулярній основі та жодного сезонного фактору не спостерігається; 4) до позовної заяви додано детальний розрахунок розміру аліментів (Т. 2, а. с. 113-122)

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 (Т. 2, а. с. 103).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення

ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти «адресат відсутній».

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано повторно ОСОБА_1 ..

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення

ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти «адресат відсутній».

19.10.2021 року адвокат Колесніков Іван Леонтійович, діючий від імені ОСОБА_1 , отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та копію апеляційної скарги.

26.10.2021 року від адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.

02.11.2021 року від адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 , надійшли письмові пояснення.

07.12.2021 року адвокат Колесніков Іван Леонтійович, діючий від імені ОСОБА_1 , отримав копію письмових пояснень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.12.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за предметом позову (стягнення аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 , не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

09 жовтня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено запис за № 1364.

У шлюбі у сторін народились діти - ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , та - ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Діти на час припинення шлюбних відносин проживають з матір`ю, сторонами вказаний факт не заперечується.

На утримані відповідача перебуває син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який навчається за контрактом у Південноукраїнському національному педагогічному університеті імені К.Д. Ушинського на контрактній основі. Відповідач, утримує повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

ОСОБА_2 належить: - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею - 50,3 кв. м., житловою площею 22,9 кв. м., право власності на яку зареєстровано за відповідачем на підставі протоколу № 207 від 13.11.2014 р. загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "КОСТАНДІ 162", акту прийому-передачі квартири, серія та номер: б/н, виданий 29.09.2017, видавник: ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "КОСТАНДІ 162"; - квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем, підтвердженням чому є - Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 24.10.2007, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради; - квартира АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем, підтвердженням чому є - Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 від 02.02.2011, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради; - нежитлова будівля за адресою - АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем, підтвердженням чому є - Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 13.12.2004, видане виконавчим комітетом Тарутинської селищної ради Одеської області; - земельна ділянка за адресою - АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:001:0033, площа (га) - 0.0546, набута відповідачем на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстровий №658, виданий 24.04.2017, видавник: Бєлобров П.П. приватний нотаріус Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області; - майнові права на квартиру АДРЕСА_5 , на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Аль-Карім», Акту прийому-передачі квартири від 06.07.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Аль-Карім», довідки про виплату паю від 06.07.2016 року за № 117, виданої ТОВ «Аль-Карім», виписки до довідки про виплату паю від 06.07.2016 року за № 117, виданої ТОВ «Аль-Карім»; - корпоративні права у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ КОМПЛЕКС "ДЖАМБО» (, юридична адреса: Україна, 68500, Одеська обл., Тарутинський р-н, смт. Тарутине, пр. Миру, будинок 3/1); - корпоративні права у приватному підприємстві «ГАРАНТ-ЕСКАЛАЙН» (, юридична адреса: Україна, 68500, Одеська обл., Тарутинський р-н, селище міського типу Тарутине, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 3); - корпоративні права в обслуговуючому кооперативні «КОМФОРТ ЛУЗАНОВ-К» (, юридична адреса: 65058, Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, ВУЛИЦЯ АРМІЙСЬКА, будинок 8-Г, офіс 18).

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначенні обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частинами першою, другою статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті.

Щодо тверджень апелянта про те, що рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів у розмірі - по 6 000 гривень на кожну дитину не відповідає вимогам законодавства, апеляційний суд зазначає наступне.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з конкретних обставини, які мають значення для справи, які підтверджується належними доказами.

При визначенні розміру аліментів на утримання малолітніх дітей судом було враховано, що ОСОБА_2 є працездатним та постійно здійснює господарську діяльність на регулярній основі, у нього наявне нерухоме майно.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, враховує, що ОСОБА_2 дійсно розуміє наявність витрат на утримання його дітей.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 не спростував неможливість сплачувати ним аліменти на утримання двох дітей у розмірі- по 6 000 гривень на кожну дитину.

Тому, виходячи з вищевказаного, останній спроможний сплачувати аліменти у розмірі - по 6 000 гривень на кожну дитину, що є достатнім та таким, що відповідає потребам дітей, спрямований на забезпечення їх гармонійного розвитку.

Апелянтом не надано жодних документів, які б підтверджували відсутність доходу та його розмір, та доказів неспроможності сплати аліментів у визначеному судом розмірі.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

Посилання представника апелянта на те, що суд першої інстанції незаконно і необґрунтовано фактично звільнив матір від її батьківських обов`язків, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до позовних вимог позивачем було заявлено стягнення аліментів у розмірі 13 000 грн. на кожного з дітей. Судом першої інстанції враховано обов`язок обох батьків щодо їх утримання.

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач ОСОБА_1 не оскаржує вказане рішення, погодившись із визначеним судом розміром аліментів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 , відсутні.

3.6 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Фоміна Андрія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова