КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 757/32143/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/17148/2021

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Новака Р.В. 26 лютого 2019 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», третя особа: в.о. начальника служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Маслова Лариса Георгіївна про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», третя особа: в.о. начальника служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Маслова Лариса Георгіївна про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишено без задоволення.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, 15 листопада 2021 року його представником на адресу Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №757/32143/17, які надійшли до суду апеляційної інстанції 29 грудня 2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що 26 лютого 2019 року судове засідання за участі позивача не відбулося, хоча він був присутній в Печерському районному суді м. Києва, що підтверджується наданими через канцелярію суду документами, а саме: клопотанням про приєднання доказів та заявою про відкладення судового засідання через неявку відповідача. В подальшому через відсутність будь-якої інформації, позивачем 08 жовтня 2019 року була надіслана до суду заява про призначення розгляду справи, та у зв`язку з відсутністю будь-якої відповіді, 30 квітня 2021 року позивач звернувся зі скаргою до ВРП через безпідставне затягування суддею розгляду справи. І лише 18 жовтня 2021 року після укладення договору про надання правової допомоги, з ЄДРСР стало відомо, що 26 лютого 2019 року рішення у справі було ухвалене, але надіслано до ЄДРСР 05 серпня 2021 року. Таким чином, апелянт всіляко намагався, але так і не зміг отримати жодної інформації про рух справи протягом двох років.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду ухвалено за відсутності осіб, надіслано до ЄДРСР 05 серпня 2021 року, відомості про отримання позивачем копії оскаржуваного рішення у справі відсутності, до апеляційної скарги позивачем надано копію його заяви про рух справи.

За таких обставин, виходячи з принципу доступу до правосуддя та положень ч.1 ст. 127, ч. 2 ст. 354 ЦПК України, суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Також в апеляційній скарзі позивач посилається на п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, суддя вважає, що апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїх позовних вимогах просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення;

поновити позивача на роботі;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ст.ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільги щодо сплати судового збору, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 та ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №505/3097/17, від 28 лютого 2019 року у справі №442/2603/18, від 05 березня 2019 року у справі №554/7844/18, від 21 березня 2019 року у справах №941/437/18, №544/528/18-ц.

ОСОБА_1 при пред`явленні позову, зокрема, було заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, за які він не звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, позивач повинен сплатити судовий збір за апеляційне оскарження судового рішення у частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення моральної шкоди.

Пунктом 2) ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до п. 6) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні вказаної позовної заяви до суду першої інстанції становив 1280,00 грн (дві вимоги майнового характеру), а тому враховуючи положення п.6 ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону, особі, яка подає апеляційну скаргу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні вказаної позовної заяви, тобто 1920,00 грн.

Таким чином, особі, яка подала апеляційну скаргу необхідно сплатити суму судового збору в розмірі - 1920,00 (1280,00 х 150%) на розрахунковий рахунок отримувача: UA0026010, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати до Київського апеляційного суду.

Згідно з п. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року - залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.