Справа № 464/6817/20 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 22-ц/811/2723/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:34
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 14 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Львівобленерго», у якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути зі згаданого відповідача 55 272 грн. попередньої оплати за договором № 277.115-5901/2 від 14.11.2019 року, 1 392 грн. 85 коп. інфляційних втрат, 1 427 грн. 10 коп. три відсотки річних від простроченої суми, 17 410 грн. 05 коп. пені на підставі п.5.3 Договору.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 14 листопада 2019 року між позивачем та ПрАТ «Львівобленерго» було укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 277.115-5901/2 (в подальшому «Договір»). Згідно з пунктом 1.1 цього Договору до електричних мереж системи розподілу Виконавця (відповідача) послуг приєднується виробниче приміщення Замовника (позивача) на вулиці Городоцькій, 174 у місті Львові. Місце (точка) забезпечення потужності об`єкта Замовника встановлюється на РУ-0,4 кВ ТП-1661. Точка приєднання (межа балансової належності об`єкта Замовника) встановлюється на кабельних наконечниках ЛЕП-1 кВ у ВОП. 21 листопада 2019 року позивач оплатив відповідачу по рахунку-фактурі № 203/31484/11/2019 від 20.11.2019 року 55 272 грн. Пунктом 8.1. Договору фактом виконання зобов`язання Виконавця послуг з приєднання до електричних мереж системи розподілу об`єкта Замовника Сторони вважатимуть підписання Сторонами акту про надання послуги з приєднання до електричних мереж системи розподілу. Проте, відповідач, а ні в терміни передбачені Договором, а ні до цього часу так і не розпочав роботи визначені його умовами. Враховуючи невиконання ПрАТ «Львівобленерго» умов Договору, 23.01.2020 року та 29.01.2020 року позивачем були поданими відповідачу заяви про повернення сплачених коштів, які залишились без належного реагування. Позивач також вважає, що відповідач, крім повернення йому 55 272 грн., у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК Україні має також сплатити йому 1 392 грн. 85 коп. інфляційних втрат, 1 427 грн. 10 коп. три відсотки річних від простроченої суми, 17 410 грн. 05 коп. пені на підставі п.5.3 Договору (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 64-72).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає помилковою позицію суду з посиланням на те, що укладений між сторонами даного спору Договір не був розірваний в передбаченому законом порядку, «оскільки розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір», а зобов`язання за укладеним між сторонами Договором «мали бути виконані до 20.01.2020 р.».

Вважає, що долучені відповідачем до поданого ним відзиву на позовну заяву документи «дають підстави стверджувати, що до виконання робіт в межах спірного договору відповідач приступив у лютому 2020 р., тобто з порушенням строків встановлених самим договором» (а.с. 75-76).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається учасниками справи те, що:

-14 листопада 2019 року між сторонами даного спору було укладено Договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 277.115-5901/2 (в подальшому «Договір»), згідно умов якого замовник (позивач) зобов`язувався оплатити надання виконавцем (відповідачем) послуг з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж системи розподілу в точці приєднання (п. 3.2.3) у розмірі 55 272 грн. 00 коп. (п. 4.1), а виконавець (відповідач) брав на себе зобов`язання протягом 60 днів після проведення замовником вищезгаданої оплати «розпочати та забезпечити установленому порядку приєднання … об`єкта Замовника до електричних мереж системи розподілу» (а.с. 6-7);

-взяті на себе вищезгадані зобов`язання по оплаті послуг виконавця (відповідача) позивач виконав у повному обсязі, оплативши 21.11.2019 року рахунок-фактуру відповідача № 203/31484/11/2019 від 20.11.2019 року у розмірі 55 272 грн. (а.с. 11);

-позовна вимога про стягнення з відповідача 1 392 грн. 85 коп. інфляційних втрат, 1 427 грн. 10 коп. три відсотки річних від простроченої суми, 17 410 грн. 05 коп. пені є похідною від основної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 55 272 грн. сплачених останнім вартості робіт та послуг за Договором.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовних вимог (зокрема - про стягнення з відповідача на користь позивача 55 272 грн. сплачених останнім вартості робіт та послуг за Договором, що становить 100 % від суми Договору) суд мотивував тим, що Договір, укладений між сторонами спору 14.11.2019 року, є чинним, оскільки такий розірвано не було і з такою позовною вимогою позивач до суду не звертався.

В той же час, як вбачається з доводів, як позовної заяви, так і доводів апеляційної скарги, позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що строк дії цього Договору вже закінчився 20.01.2020 року, оскількизобов`язання за цим Договором «мали бути виконані до 20.01.2020 р.», а відповідач «до виконання робіт в межах спірного договору відповідач приступив у лютому 2020 р., тобто з порушенням строків встановлених самим договором».

Як вбачається з вищенаведеного, позивач (апелянт) сам визнає те, що все ж таки (на його ж твердження) «до виконання робіт в межах спірного договору відповідач приступив у лютому 2020 р.», а відтак останнім все ж таки було виконано певний обсяг робіт на виконання умов Договору, що вже виключає повернення всіх 100 % від суми 55 272 грн. сплачених позивачем вартості робіт та послуг за Договором.

Стосовно доводів позивача (апелянта) про порушення відповідачем «строків встановлених самим договором», то за порушення Виконавцем (відповідачем) «послуг умов зобов`язання щодо строків надання послуги з приєднання» пунктом 5.3 Договору передбачено застосування до виконавця (відповідача) цілого ряду штрафних санкцій, якими позивач вправі скористатися.

Як вбачається з заяв позивача до виконавця (відповідача), станом на 23 та 29 січня 2020 року сам позивач визнавав той факт, що Договір ще є чинним, оскільки згаданими заявами він сам звертався до відповідача з ініціативою про розірвання цього Договору (а.с. 13, 14).

З урахуванням вищенаведеного доводи апеляційної скарги стосовно того, що на час розгляду даної справи судом укладений між сторонами спору Договір «у зв`язку із закінченням його строку» - вже втратив свою чинність, а тому не може бути розірваним, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах матеріального права, а тому не можуть прийматися до уваги.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2 270, 00 грн.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення коштів за порушення взятих на себе за Договором зобов`язань.

Ціна позову у цій справі складає 75 502 грн., яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн. х 100 = 227 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 75 502 грн., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ч.3 п.2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 14 червня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 30 грудня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.