Справа № 178/1044/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
29 вересня 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Цаберябого Б.М.
при секретарі Янченко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області про визначення строку для відчуження земельної ділянки, -
Позивачка виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації і зареєстрована по АДРЕСА_1 , прийняла громадянство цієї держави і у січні 2008 року отримала паспорт громадянки Російської Федерації. Але іноземці та особи без громадянства не можуть набувати права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а якщо така ділянка перебуває у власності іноземця, то власник зобов`язаний протягом року відчужити належну йому земельну ділянку. Проте позивачка у встановлений строк об`єктивно не змогла відчужити належні їй земельні ділянки через необхідність виготовлення технічної документації земельних ділянок та погіршення відносин між Україною та Російською Федерацією. У зв`язку з наведеним позивачка просить продовжити строк для відчуження земельних ділянок, що належить їй, громадянці Російської Федерації, на праві приватної власності, терміном на один рік.
Представник відповідача, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.
За змістом ст.ст.41, 64 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право власності на землю належить до основних конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Ч.5 ст.22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства.
Водночас, ч.4 ст.81 Земельного кодексу України, допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження протягом року.
Особливостей щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення особами, які отримали у власність ці ділянки за часів перебування у громадянстві України, а згодом змінили таке громадянство, статті 22, 81 та ін. Земельного кодексу України не містять.
Разом з тим слід зазначити, що статтею 145 цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.
Так, відповідно до статті 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду.
З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише тільки громадянину України.
Таким чином, після отримання в 2008 році громадянства Російської Федерації, позивачка повинна була протягом року відчужити належні їй земельні ділянки.
Заборона на продовження строку для відчуження земельної ділянки згідно з ч.4 ст.81 Земельного кодексу України законодавством України не передбачена.
При цьому, прямої правової норми, яка б регулювала порядок поновлення судом передбаченого ч.4 ст.81 ЗУ України строку, законодавство України не містить, тому суд у відповідності з вимогами ч.2 ст.8 Цивільного кодексу України може за аналогією закону застосувати положення ст.251 та ч.3 ст.1272 ЦК України.
Відповідно до норми ст.127 ЦПК України, суд наділено повноваженнями щодо поновлення чи продовження строків, встановлених законом, за умови визнання причин його пропуску поважними.
Ст.17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Позивачка є громадянкою Російської Федерації, яка не мала можливості своєчасно виконати встановлений ч.4 ст.81 ЗК України обов`язок щодо відчуження земельної ділянки, через необхідність виготовлення технічної документації земельних ділянок та погіршення міждержавних відносин України та Російської Федерації. Таким чином, враховуючи, що законодавством не встановлено заборони на продовження строку для відчуження земельної ділянки іноземцем суд вважає за можливе позов задовольнити та продовжити позивачці строк для відчуження земельних ділянок, який вона пропустила з поважних причин, що не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб.
Керуючись ст.ст.41, 64 КУ ст.ст.10, 13, 76-81, 127, 200, 206, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, ст.ст.3, 22, 81, 145 ЗК України, ч.1 ст.2 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Б. М. Цаберябий