Справа №705/4463/21
2/705/2339/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентина Леонідівна розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Алекскредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 04 лютого 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 1909420. Відповідно до п. 5.1 та п.5.2 Правил, сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п. 1.4-1.7, 1.9 Договору кредитодавець 04.02.2019 перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 9000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 06.03.2019. Пунктом 1.5 Договору визначено, що проценти за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4 Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, яка складає 1,02% в день. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника грошових коштів. 06.03.2019 відповідач не виконала свої зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим станом на 30.09.2021 має заборгованість у розмірі 18477,95 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 2430,26 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4500 грн. заборгованість з пені; 1312,20 грн. інфляційні витрати за сумою кредиту, нараховані в порядку 625 ЦК України; 693,86 грн. 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст.. 625 ЦК України; 187,34 грн. - 3% річних по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст.. 625 ЦК України. На підставі вищевикладеного простять стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за договором про надання кредиту № 1909420 від 04.02.2019 у розмірі 18477,95 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 29.11.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

13.12.2021 через електронні засоби зв`язку від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому вона позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Відповідач вказувала, що роздруківки електронної заявки відповідача на оформлення кредиту, з якої вбачалося б, що відповідач дійсно виявив бажання оформити кредит на вказану суму до позову долучено не було. Також, до матеріалів справи було долучено довідку ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», з якої вбачається, що 04.02.2019 було проведено платіж на суму 9000 грн., однак за яким договором здійснено перерахування, на який рахунок та на чиє ім`я відкрито рахунок відомості відсутні. З урахуванням ст.ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерццію" не надано жодних доказів, які б свідчили про укладення електронного договору між позивачем та відповідачем. Посилаючись на норми чинного законодавства України, відповідач просила відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

04 лютого 2019 року між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 1909420, згідно якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 9000 грн.

Судом встановлено, що станом на 30.09.2021 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 18477,95 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 2430,26 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4500 грн. заборгованість з пені; 1312,20 грн. інфляційні витрати за сумою кредиту, нараховані в порядку 625 ЦК України; 693,86 грн. 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст.. 625 ЦК України; 187, 34 грн. - 3% річних по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст.. 625 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Вищевказаний кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://alexcredit.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що не суперечить вимогам ЦК України та цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положенням ч.ч.1,2 ст.205 Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до п.п.1,6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч.3 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 ст.11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий суду розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору відповідає вимогам закону, а відповідач не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) заборгованість за договором про надання кредиту № 1909420 від 04.02.2019 у розмірі 18477,95 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят сім гривень дев`яносто п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) понесені судові витрати в розмірі 2270 грн.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.Л. Гудзенко