_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2614/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Намазової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 22.06.1999 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 одноразово за фактично понесені витрати станом на 27.04.2021 року та одноразово за майбутні витрати на проходження рекомендованих корекційних занять та придбання приладдя для проходження дистанційного навчання Ѕ від загальної суми витрат 37879,14 грн., а саме 18939,57 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2021 року вказану цивільну справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2021 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, однак з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

06.07.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Чумаченко С.О. було подано відзив на позов, яким просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання з`явився представник відповідача адвокат Чумаченко С.О., який позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,заслухавши позивача та представника відповідача, приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони по справі не перебували в зареєстрованому шлюбі, але матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 20.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №12./а.с.107/.

Відповідно до ст.ст.180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і/або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

На підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.02.2013 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 08.08.2012 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У травні 2019 року позивач вважаючи, що розмір аліментів, який стягнуто з відповідача не дозволяє в повній мірі забезпечувати потреби неповнолітньої дитини, звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020року позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволений.

Зокрема, розмір аліментів, який на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.02.2013 року щомісячно стягувалися з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн., щомісячно, було збільшено у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.04.2014 року за №504/2889/13-ц встановлено порядок систематичних побачень батька з донькою (за відсутності перешкод у вигляді хвороби та прояви не бажання доньки на спілкування з батьком) до досягнення дитиною п`ятирічного віку за місцем проживання матері.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.10.2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року у справі № 520/10197/19 в частині збільшення розміру аліментів змінено. Збільшено розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . В інший частині рішення залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не передбачено законом ( ст. 82 ч.4 ЦПК України).

09.04.2021 року ОСОБА_1 звертається до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи тим, що змінився матеріальний стан відповідача, він є моряком, матеріально забезпечений, має власне житло, на даний час не одружений та інших дітей не має, тому повинен нести додаткові витрати на утримання дитини. Позивачка зазначає, що вона не працює, здійснює догляд та лікування дитини, також матеріально її допомагають батьки. Дитина ОСОБА_3 є ученицею Одеської загально освітньої школи №63 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, гарно малює. Позивач несе витрати з виховання дочки, її потреб на розвиток здібностей, також позивач сплачує кошти за оренду житла. Батько дочкою не цікавиться, не цікавиться її життям, хоча матір дитини ніяким чином не перешкоджає у зустрічах батька з дитиною.

Позивач також зазначає, що дитина має певні проблеми зі здоров`ям та потребує медичних обстежень, прийому дороговартісних ліків, корекційних занять зі спеціалістами.

У зв`язку з потребою покращити здоров`я, дитина потребує додаткових витрат на лікування, позивач не в змозі самостійно утримувати доньку та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дитини, оскільки не має регулярного заробітку та інших видів доходу.

Понесені додаткові витрати за період з дати вступу в силу рішення про збільшення суми аліментів, а саме з 16 жовтня 2020 року по 27 квітня 2021 року та майбутні витрати на обстеження та лікування дитини позивачем визначено на загальну суму 37879 грн., тому відповідно половину від цієї суми у розмірі 18939,57 грн. вона просить стягнути з відповідача.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, чи хворобою, каліцтвом тощо). Частиною другою даної статті встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини здібностей, талантів, хронічної хвороби чи каліцтва, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат.

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові.

Додатковими витратами позивач зазначає витрати на придбання дитячого дивана, письмового стола, люстри-бра-лампи, сумки-авоськи, книги про малювання, предметів для малювання, електричної зубної щітки та насадки для електричної зубної щітки, придбання ліків, однак суд вважає, що це не є додаткові витрати та вищевказані витрати повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Досліджуючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача в порядку ст. 185 СК України, додаткових витрат, суд зауважує, що до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина є інвалідом, страждає на тяжку /хронічну/хворобу, є калікою. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними належними медичними документами - висновками МСЕК, довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, інвалідність, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

В якості доказів позивачем надано рекомендації дитячого медичного центру ТОВ «КІНД» щодо корекції сенсорних здібностей, розвитку регуляторних функцій, поведінки дитини, різноманітні результати проходження дитиною аналізів, узд досліджень, сплату послуг стоматології Профидент, консультаційний висновок спеціаліста ТОВ «КІНД» від 02.04.2021 року, з якого вбачається, що дитина має емоційно-вольове порушення в рамках психічної поведінки дитячого віку, протоколи обстеження медичною компанією Нейрософт головного мозку дитини, зокрема із висновку нейропсихологічного обстеження дитини від 30.07.2020 року вбачається скарги матері на складності у дитини з математикою та швидкої втомлюваності, внаслідок чого дитині рекомендовано фізична підготовка у вигляді басейну, йоги, дотримання режиму дня, масаж, дозування навчальних та додаткових занять, відпочинок, обмеження користування комп`ютером, гаджетами та інше.

Надання позивачкою медичних документів не свідчать про те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, вищевказані документи, є неналежними доказами для підтвердження додаткових витрат, оскільки в консультативних висновках зазначено лише оцінка фізичного стану та розвитку дитини та загальні рекомендації щодо їх усунення, що можуть стосуватися будь-якої дитини у неповнолітньому віці, однак без детального обстеження дитини, суд не має можливості встановити наявність конкретного діагнозу, пов`язаного з тяжкою хронічною хворобою, діагноз якої мав би бути підтверджений висновком ВКК, виписками із історії хвороби дитини, витратами на спеціальний медичний догляд, довідками медичного закладу про вартість медичних послуг.

Тому суд, в частині вимог позивачки, які стосувалися понесених нею витрат на медичне обслуговування та лікування дитини, вважає за необхідне відмовити, оскільки такі витрати відповідно до положень ст.185 СК України не є додатковими витратами, а є основними витратами по утриманню дитини, які повинні покриватися частково за рахунок доходу позивачки та аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які складають ј частину доходу відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які щомісячно сплачує відповідач.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути також документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах.

Також, позивачкою у позові зазначено вартість майбутніх витрат на оплату корекційних занять загальною вартістю 20000 грн. та придбання ноутбука вартістю 20000 грн. з метою займатись дистанційно, однак суд вважає за неможливе розцінювати як особливі (виняткові) в розумінні ст.185 СК України вищевказані обставини, оскільки рішення про відвідування доньки приватного медичного центру «КІНД» та проведення дороговартісних корекційних занять бос-терапія, бломберг-терапія, нейрокоррекция, на загальну вартість 20000 грн. приймались позивачкою свідомо і самостійно, без урахування думки відповідача, без урахування матеріальних можливостей батьків.

Доводи позивача, пов`язані з орендою житлового приміщення, згідно якого позивач винаймає житло разом з дитиною, не пов`язані з додатковими витратами та не є додатковими витратами на дитину.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 18939,57 гривень не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано доказів того, що ці витрати викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Проте, суд роз`яснює позивачу норми ст.192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, позивач має право на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, у разі зміни матеріального стану відповідача.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,5,10,12, 81,95, 141, 229, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово за фактично понесені витрати станом на 27 квітня 2021 року та одноразово за майбутні витрати на проходження рекомендованих корекційних занять та придбання приладдя для проходження дистанційного навчання Ѕ від загальної суми витрат 37879,14 грн., а саме 18939,57 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.09.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.