Справа №: 343/1753/21
Провадження №: 2/0343/664/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2021 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
судді - Монташевич С. М.,
з участю: секретарів судового засідання - Шикор Г.В., Оленяк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/1753/21 за позовом органу опіки та піклування: Служби у справах дітей Долинської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
за участю: представника позивача - Яремій Н.Б. ,
Стислий виклад позицій сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:
Служба у справах дітей Долинської міської ради (орган опіки та піклування) просить позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання її малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до досягнення ними повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що 17.05.2021 до Служби у справах дітей Долинської міської ради надійшло повідомлення № 125/01-16 від Служби у справах дітей Калуської РДА про те, що 31.12.2020 у відділення термінового влаштування дітей Івано-Франківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей Івано - Франківської обласної ради (м. Тлумач, вул. Грушевського, 12) працівниками поліції були доставлені малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживали у квартирі АДРЕСА_1 та залишилися без батьківського піклування.
Згідно зі свідоцтвами про народження, матір`ю даних дітей є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
21 квітня 2021 року комісією у складі головного спеціаліста сектору з питань сімейних форм виховання дітей та запобігання дитячій бездоглядності № 2 служби у справах дітей районної державної адміністрації Діденко Н.Ю., начальника відділу - соціального менеджера відділу надання соціальних послуг та допомог комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Долинської міської ради» Димокур Ж.Р. та інспектора з ювенальної поліції Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Скаб`як В.В. було здійснено виїзд за місцем проживання матері дітей, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ). Під час проведення обстеження матеріально - побутових умов сім`ї встановлено, що фактично ОСОБА_1 за даною адресою не проживає. Не було виявлено ні її особистих речей, ні дітей. Зі слів матері ОСОБА_5 , її дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільно орендують будинок у АДРЕСА_3 .
Комісією у тому ж складі 21.04.2021 проведено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою та встановлено, що ОСОБА_1 у даному помешканні не проживає. Зі слів її сестри ОСОБА_6 , мати дітей пішла з дому ще в грудні 2020 року в магазин і не повернулася. Дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишила на неї, на зв`язок не виходила і з того часу не з`являлася. Оскільки діти залишилися без батьківського піклування на довгий час, тітка дітей, ОСОБА_6 , передала їх поліції.
З 08.12.2020 до 31.12.2020 діти перебували на стаціонарному лікуванні у Долинській дитячій лікарні.
З часу поступлення малолітніх дітей в Івано-Франківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_1 дітей не відвідувала, не телефонувала їм, не цікавилася їх здоров`ям, фізичним і духовним розвитком, їхньою підготовкою до самостійного життя.
Згідно з наказом Служби у справах дітей Долинської міської ради від 13.07.2021 № 18-ОД, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухилянням матері від виконання батьківських обов`язків, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
05 серпня 2021 року на комісії з питань захисту прав дитини Долинської міської ради було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Беручи до уваги наведене, з метою захисту прав та інтересів дітей, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Долинської міської ради 09.09.2021 прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджує необхідність звернення до суду з даним позовом.
Враховуючи, що аліменти на дитину - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним з батьків, які стягуються за рішенням суду, та, керуючись ч. 3 ст. 166 СК України, просить при вирішення питання про позбавлення батьківськиї прав відповідачки, вирішити питання про стягнення з неї аліментів.
Представник позивача у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, просила його задовольнити в повному обсязі, позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з неї на цих дітей аліменти. Додатково вказала про те, що діти знаходяться у відділі тимчасового утримання у м. Долина з 20.10.2021. З цього часу їхня матір жодного разу не спілкувалася з ними, не намагалася їх повернути, як і в період знаходження дітей в інших закладах. У відповідачки є ще один маленький син, який перебуває на її утриманні та вихованні, однак, де вони знаходяться їм не відомо.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 39), про що свідчить розписка (а.с. 53), та розміщення оголошення про виклики до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 35, 52, 63, 73-74), причин неявки суд не повідомила, відзиву та будь-яких заяв і клопотань щодо процесуальних питань від неї до суду не надходило.
Заяви та клопотання сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 15.09.2021 відкрито провадження у даній справі, призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.
06 жовтня 2021 року представником позивача подана заява про збільшення позовних вимог, яка протокольною ухвалою суду долучена до матеріалів справи.
18 жовтня 2021 року поступило клопотання представника позивача про допит свідків.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, викликано свідків.
Відповідачка правом подати відзив на позов не скористалася, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи належним чином.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подавала, представник позивача в судовому засіданні не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 26.11.2021 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
26 листопада 2021 допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 21 грудня 2021 - свідка ОСОБА_6 .
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.04.2020, ОСОБА_1 та її малолітні діти по місцю реєстрації не проживають. Зі слів матері ОСОБА_5 , її дочка ОСОБА_1 орендує будинок у АДРЕСА_3 (а.с. 13).
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.04.2021, комісією зі слів сестри ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 не проживає. Вона пішла з дому ще в грудні 2020 року в магазин і не повернулася. Своїх дітей ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2016 р.н., залишила на сестру. На зв`язок не виходить, з того часу не з`являлась. Оскільки діти залишились на довгий час без піклування, ОСОБА_6 передала їх поліції (а.с. 14).
З акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23.06.2021 слідує, що обстеженням сім`ї ОСОБА_6 встановлено, що її племінники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у Тлумацькому центрі соціальної реабілітації дітей, які туди були доставлені поліцією у грудні 2020 року. Зі слів обстежуваної, мати дітей ОСОБА_1 з того часу не з`являлася ні за місцем реєстрації ( АДРЕСА_2 ), ні за місцем періодичного проживання ( АДРЕСА_3 ). На зв`язок не виходить, не телефонує, не цікавиться долею своїх дітей. Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_13 веде бродячий спосіб життя і часто залучає своїх дітей до жебракування. На даний момент її місце перебування не відоме (а.с. 15).
Акти про прийом дитини від 31.12.2020 вказують на те, що ОСОБА_14 , 2014 р.н., та ОСОБА_15 , 2015 р.н., поміщено у Івано-Франківський обласний центр соціальної підтимки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради (а.с. 16, 17).
Повідомленнями № 125/01-16 від 13.05.2021 та № 153/01-16 від 15.06.2021 Служба у справах дітей Калуської районної державної адміністрації повідомляла начальника Служби у справах дітей Долинської міської ради про перебування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у відділенні термінового влаштування дітей Івано-Франківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради, про вжиті заходи щодо розшуку їхньої матері ОСОБА_1 та організації соціального захисту дітей і надання їм послуг в межах повноважень (а.с. 18, 19).
Працівниками поліції вживалися заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_1 , які не дали результату, про що свідчить відповідне повідомлення № 5528 від 12.07.2021 (а.с. 20).
Як вбачається з повідомлення Івано-Франківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради № 290/04-07/05 від 07.07.2021, за час перебування дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у центрі ніхто з родичів їх не відвідував, мати не цікавилась їхнім здоров`ям, фізичним та духовним розвитком (а.с. 21).
Про перебування дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на лікуванні свідчать відповідні виписки з історії хвороби (а.с. 22, 23).
З 13 липня 2021 року малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, Службою у справах дітей Долинської міської ради, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 24).
Листом № 342/04-07/05 від 12.08.2021 представник Івано-Франківського обласного центру соціальної підтимки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради повідомив начальника Служби у справах дітей Долинської міської ради про закінчення 30.09.2021 терміну перебування дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у закладі, тому просить прийняти міри подальшого влаштування дітей (а.с. 25).
Згідно з наданими виконавчим комітетом Долинської міської ради рішенням № 161 від 29.09.2021 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав" та висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доцільним. У висновку вказано, що мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми не спілкується, не приймає участі у їх вихованні, не піклується про їхній стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи, в тому числі не допомагає матеріально. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було розглянуто комісією із захисту прав дитини Долинської міської ради. Члени комісії заслухали начальника Служби у справах дітей Долинської міської ради Н.Яремій, завідувача сектору з питань сімейних форм виховання дітей та запобігання дитячій бездоглядності № 2 Служби у справах дітей Калуської РДА Л.Тисяк, інспектора СЮП Калуського РВП О.Ліцмана, які повідомили комісію, що фактично мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, залишивши їх на тривалий період без батьківського піклування. Також комісією заслухано ОСОБА_6 , яка повідомила, що її сестра ОСОБА_1 ще задовго до останнього випадку часто залишала дітей з нею та пропадала на довгий час, не цікавилася їхнім утриманням, станом здоров`я, розвитком. Востаннє залишила дітей, не повертаючись додому тривалий період, тому вона змушена була передати дітей поліції (а.с. 26, 27-29).
20 жовтня 2021 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі клопотання ССД Долинської міської ради від 19.10.2021 № 148/01-18 передано Яремій Н.Б. (а.с. 56, 57) та поміщено у Долинський обласний центр соціальної підтримки сімей та дітей "Теплий дім", що підтверджується актами про факт передачі дитини від 20.10.2021 (а.с. 58, 59).
Як вбачається з повідомлення Долинського обласного центру соціальної підтримки сімей та дітей "Теплий дім" № 440 від 27.10.2021, мати малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . ОСОБА_1 з дня перебування дітей у закладі не телефонувала, не відвідувала та не цікавилась їх життям та вихованням. Під час спілкування з дітьми, спогадів щодо їх матері у дітей не виникало, запитань також (а.с. 79).
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є інспектором ювенальної провенції віділення поліції № 1 (м. Долина), показала, що 02.12.2020 у відділок поліції звернулася ОСОБА_6 , яка просила прийняти міри щодо її сестри ОСОБА_1 , яка залишила на неї своїх двох малолітніх дітей. Після повідомлення про даний факт ОСОБА_6 привела дітей сестри у Службу у справах дітей Долинської міської ради, щоб вони вжили необхідні міри. З 20 по 31 грудня 2021 року малолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 перебували у Долинській дитячій лікарні на обстеженні. ОСОБА_1 вони відшукали, спілкувалися з нею по телефону. Вона вказувала, що перебуває у Закарпатській області, що приїде, однак цього не зробила. 01 жовтня 2021 року вона бачила ОСОБА_1 на вокзалі у м. Долина, де вона перебувала ще з однією маленькою дитиною, повідомляла їй, що у суді перебуває справа про позбавлення її батькіських прав.
Свідок ОСОБА_9 , яка є працівником Служби у справах дітей Калуської РДА, у судовому засіданні показала, що ще коли працювала у Службі у справах дітей Долинськоїх РДА, до них неодноразово зверталася ОСОБА_6 з повідомленням про те, що її сестра ОСОБА_1 часто виходить з дому та не повертається тривалий час, залишаючи на неї своїх малолітніх дітей. Діти часто хворіли, вона їх лікувала, відвозила у лікувальний заклад, хоча сама на утриманні має своїх двох маленьких дітей. Вона виїжджала у складі комісії за місцем реєстрації ОСОБА_1 для встановлення даних фактів, під час чого комісією було складено акт про те, що ОСОБА_1 ще у грудні 2020 року вийшла з дому, залишивши своїх дітей без нагляду, і не повернулася. Один раз остання телефонувала у Службу, під час чого їй роз`яснили, як дітей повернути, однак будь-яких дій вона не вчинила, на зв`язок більше не виходила. Коли вона вже працювала у Службі у справах дітей Калуської РДА у квітні 2021 року, до них у службу прийшов список дітей, які позбавлені батьківського піклування, серед яких були і діти з с. Оболоння ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_1 . Остання часто залишала своїх дітей за місцем її проживання. Діти залишалися без будь-якого матеріального утримання. Вона має своїх двох дітей, тому не має змоги усіх забезпечити всім необхідним. Відповідачка має ще двох дітей, вихованням однієї займається, а найменшу дитину залишила у пологовому будинку. Сестра була біля дітей, коли отримувала гроші на них, хоча їх не одягала, не доглядала за ними, не лікувала. Вона часто йшла з дому і не поверталася по декілька місяців, залишаючи дітей на неї у жахливому стані: хворих, голодних, неодягнених. ОСОБА_1 відомо, що її позбавляють батьківських прав, однак вона не вживає жодних заходів, щоб цьому зарадити, як і не цікавиться дітьми.
Між сторонами виник спір з приводу позбавлення батьківських прав відповідачки та стягнення з неї аліментів на дітей.
Оцінка суду:
заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши зміст позовної заяви з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Долинської міської ради, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Частиною 3 статті 4 СК України встановлено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Як визначено в ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.
Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»).
Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до вимог ст.ст. 150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Частиною 7 статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.п.15 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
Згідно з наданими органом опіки та піклування Долинської міської ради рішенням № 161 від 09.09.2021 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав" та висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є доцільним. Даний висновок та рішення відповідачка не оскаржувала.
Частиною 6 статті 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд, враховуючи конкретний зміст вказаного висновку органу опіки та піклування, вважає його повним, всебічним та достатньо обґрунтованим, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи викладені в ньому обставини у відповідній частині знайшли своє підтвердження.
При ухвалені рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункт 48).
Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, хоча перешкод у спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить.
Суд вважає, що наявність вини належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що фактично відповідачка не цікавиться життям доньок, всі питання, щодо їх виховання, вирішуються відповідними органами, не бере участь в їх утриманні та вихованні, хоча їй відомо місце перебування дітей, жодних перешкод у спілкуванні з ними, участі в їх вихованні, утриманні у неї немає. Навпаки, представник позивача, свідки вживали всіх заходів, щоб відшукати її та повернути дітей, однак відповідачка так і не навідується до доньок, не спілкується з ними жодним чином, як і не бере участь в їх утриманні. Така поведінка її носить системний характер, та, враховуючи, в якому стані вона залишала неодноразово своїх дітей, свідчить про її повну байдужість до них.
Факт того, що ОСОБА_1 не піклується про дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, їх вихованням, не проявляє щодо них материнської уваги і турботи, не відвідує та не спілкується з ними, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, підтверджується викладеними вище доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки йдеться і у вищевказаному висновку органу опіки та піклування Долинської міської ради.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про умисне ухилення відповідачки від обов`язків по вихованню дітей, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідачки вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".
Як визначено в ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька, при цьому позбавлення батьківськиї прав не звільняє від сплати аліментів.
Представник позивача просить стягувати з відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відвотків встановленого проживткового мінімуму для дитини відповідного віку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та є мінімальним гарантованим розміром аліментів на двох дітей.
Тому, враховуючи всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, матеріальне становище дітей, відповідачки, те що вона є особою працездатного віку, інші обставини справи, наявність на її утриманні ще однієї малолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір яких буде справедливим та розумним, необхідним та достатніми.
Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, такими, що підтверджені належними доказами та підлягають до задоволення.
Розподіл судових витрат:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує вимоги ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та, зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовм, вважає, що судовий збір за дві вимоги (позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів) слід стягнути з відповідачки на користь держави.
На підставі вищевикладеного, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 4, 13, 80, 81, 141 ЦПК України, ст. 1, 3-5, 7, 19, 150, 155, 157, 164-167, 171, 180-182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 11, 12, 18 Закону України «Про охорону дитинства» та , керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд
позов органу опіки та піклування: Служби у справах дітей Долинської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запис про народження № 63, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запис про народження № 292, складені повторно 12 травня 2021 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 06 жовтня 2021 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти на них продовжують стягуватися за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1816,00 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Служба у справах дітей Долинської міської ради, м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_2 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 31 грудня 2021 року.

Суддя С.М.Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 31 грудня 2021 року.