Справа № 452/536/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" грудня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Галина В.П.

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції, третя особа без самостійних вимог Директор Львівської дирекції АТ «Укрпошта» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мукан Б.С. ,

представника відповідача Гедини В.В. ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської дирекції АТ «Укрпошта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Директор Львівської дирекції АТ «Укрпошта» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову посилався на те, що він, ОСОБА_1 наказом від 01.04.2019 року № 600/к, як зазначено у трудовій книжці, переведений на посаду водія автотранспортних засобів 1 класу бригади м.Самбір, групи експлуатації транспорту центру перевезення пошти. 11.12.2020 року його було звільнено з посади водія автотранспортних засобів 1 класу згідно наказу від 09.12.2020 року № 2284/к за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що звільнення відбулось всупереч нормам трудового законодавства.

Згідно розрахункового листа за листопад 2020 року ОСОБА_1 не було зараховано жодного прогулу. Однак із розрахункового листа за грудень 2020 року, йому зараховано прогул без поважної причини, що і стало підставою для звільнення. Проте згідно листка непрацездатності серії АЛВ № 082459 від 01 грудня 2020 року, позивач з 01 грудня по 10 грудня включно перебував на лікарняному, а 11 грудня 2020 року вже був звільнений.

Із врахуванням наведеного просить суд задовольнити поданий ним позов у повному обсязі та скасувати наказ про його звільнення, поновити на роботі і стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

02.04.2021 року представник Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції заперечує проти заявлених позовних вимог позивача. ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, за нез`явлення на роботі без поважних причин -

прогул. Наказ про його звільнення був складений 09 грудня 2020 року, проте в наказі

чітко зазначено, що слід ОСОБА_1 звільнити з 11.12.2020 року. Із даним наказом позивач був ознайомлений в той же день - 11.12.2020 року, про що свідчить

його підпис на наказі без зазначення будь - яких зауважень.

Позивача не було на роботі 19 і 20 листопада 2020 року, що підтверджується доповідною механіка, актами складеними належним чином, та табелем за листопад 2020 року. Дані обставини власне і стали причиною для звільнення позивача за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що у нього за листопад місяць 2020 року не було жодного прогулу. Однак, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки в доповідних механіка та облікових документах чітко зазначено, що він був відсутній 19.11.2020 року на роботі з 09:30 год. і до кінця дня, а 20.11.2020 року згідно графіку мав бути занаряджений по маршруту, проте на роботу не вийшов. У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що поставив машину на ремонт і покинув територію без відома керівництва поїхавши додому в м. Самбір, тобто покинув територію підприємства і на роботу не вийшов.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 233 КЗпП України, позивач 16.02.2021 року звернувся з позовом про поновлення його на роботі пропустивши термін для звернення до суду і не надав при тому достатніх доказів поважності пропуску такого строку. Із врахуванням наведеного просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.04.2021 року, до справи залучено належного відповідача - Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції.

20.08.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, в якому він зазначив, що всі пояснення відповідача щодо законності його звільнення є надуманими та суперечать одні одним. В акті про відсутність на роботі від 19.11.2020 року вказано, що він був відсутній на роботі 3 години без поважних причин. У доповідній механіка Кондратюка Р. зазначено про відсутність водія ОСОБА_1 на робочому місці з 09:30 без поважних причин. У доповідній записці начальника ЦПП Лелет Б.І. вказано, що він, ОСОБА_1 доставив для ремонту в м. Львів автомобіль ВАЗ-21213 ... з 09 год. 30 хв. і до кінця робочого дня був відсутній на роботі. За водіями немає закріпленого робочого місця на території підприємства у м. Самбір чи м. Львів. Йому не зрозуміло, про яке робоче місце йдеться у доповідних записках. З графіка роботи на 4 квартал 2020 року та табеля за листопад 2020 року вбачається, що у водіїв ненормований робочий день, особливий режим робочого часу, який визначається фактичною кількістю відпрацьованих годин безпосередньо на транспортному засобі.

У порівнянні запланованого робочого часу, в графіку роботи на 4 квартал 2020 року із фактично відпрацьованим часом згідно табеля за листопад 2020 року, чітко вбачається розбіжність у кількості відпрацьованих годин по всіх працівниках - водіях. Роботодавець з точністю не може передбачити робочий час, поломки транспортних засобів та інші фактори. Також, у табелі за листопад 2020 року у всіх працівників різниться робочий час (кількість відпрацьованих годин). Отже, графік роботи на 4 квартал 2020 року і табель за листопад 2020 року свідчать про ненормований робочий день.

Відмітив, що у його посадовій інструкції не передбачено виконання якоїсь іншої роботи, окрім водіння транспортним засобом. Роботодавцем у даному випадку, у день поломки транспортного засобу, 19 листопада 2020 року, на нього не покладались додаткові обов`язки, щодо прибуття у визначене місце для виконання незрозумілих завдань.

19 листопада 2020 року позивач зобов`язаний був доставити автомобіль ВАЗ 21213 реєстраційний номер НОМЕР_1 для ремонту у місто Львів, що підтверджується подорожним листом №172330 від 19.11.2020 року, в якому чітко зазначено завдання водія: час вибуття 7:00 м. Самбір і час прибуття 10:00 м. Львів (3 години). Ці відпрацьовані 3 години записані у табелі за листопад 2020 року. Інших завдань роботодавець у цей день позивачу не давав. Роботодавець заздалегідь не знав та не міг знати причини поломки автомобіля і те, що автомобіль буде відремонтовано о 15:00 год. 19.11.2020 року. Однак роботодавець зателефонував йому лише 20.11.2020 року після обіду та повідомив, що можна забирати автомобіль. У телефонній розмові з ним 20.11.2020 року він повідомив, що не може прибути до м. Львів за автомобілем, так як відчуває сильний зубний біль, відвідав стоматолога, яким була видана йому довідка.

Доповідні про відсутність позивача на робочому місці 3 години без поважних причин є надуманими, безпідставними, оскільки 19.11.2020 року о 9:30, як зазначено у подорожньому листі №172330 він був у дорозі Самбір-Львів, тому не міг бути ні у м.Самбір, ні у м. Львів. А 20.11.2020 року з поважних причин, за станом здоров`я, не міг бути на роботі.

Події, що мали місце 19 та 20 листопада 2020 року, стали підставою звільнення позивача з роботи за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України.

Як зазначено у позовній заяві, позивач був звільнений 04.12.2020 року, в час перебування на амбулаторному лікуванні. Роботодавець усвідомивши свої помилки у даті звільнення, анулював запис, переписав дату звільнення на 11.12.2020 року у трудовій книжці.

Однак, процес звільнення здійснюється не лише документально. Дата звільнення зазначається у відповідних звітних документах, які подаються у податкову та пенсійний фонд.

За грудень 2020 року роботодавець подавав звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Форма № Д4 (місячна)) із внесенням даних.

Як вбачається із довідки ОК 5, страховий стаж позивача: у листопаді 2020р. становив 14 днів; у грудні місяці 2020р. 31 день, тож він не був звільнений у грудні 2020р.

При звільненні заповнюється таблиці 5 додатку 4 звіту по ЄСВ. Тому занесення дати звільнення у таблиці 5, не дає можливості проставити 31 день перебування у трудових відносинах протягом звітного місяці у таблиці 6.

Як свідчить звітна документація по сплаті ЄСВ у формі ОК-5, до податкової та пенсійного фонду запис про звільнення позивача у грудні 2020 року - відсутній.

Отже, на думку позивача, звільнення відбулося формально з грубим порушенням норм чинного законодавства.

03.09.2021 року представником відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції скеровано на адресу суду заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції заперечує проти наведених позивачем доказів, виходячи з такого.

Позивач ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б свідчили про поважні причини його відсутності на роботі, тому до нього була застосована норма п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України. Доказами, які підтверджують відсутність ОСОБА_1 на робочому місці є: доповідні начальника та акти складені про те, що водій ОСОБА_1 був відсутній більше 3-х годин на роботі 19.11.2020 року і взагалі не вийшов на роботу 20.11.2020 року. У відповіді на відзив позивач зазначив, що 20.11.2020 року він був на прийомі у лікаря. Проте підтвердження, які б свідчили про достовірність даних слів у позивача відсутні. Прогули відмічені також в табелі за листопад 2020 року. Позивач ОСОБА_1 у своєму поясненні не заперечує той факт, що 19.11.2020 року приїхавши до м.Львів за місцезнаходженням Центру перевезення пошти, поставив машину на території підприємства і самовільно залишив цю територію. На своє робоче місце позивач ні у м.Самборі, ні у м.Львові не з`явився. Також позивач вважає, що за ним не має закріпленого робочого місця. Дане твердження є помилковим та не правильним.

17.10.2017 року, відповідно до наказу № 821/К від 12.10.2017 року, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів у бригаду м. Самбір Центру перевезення пошти Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта». Робоче місце позивача знаходиться у бригаді м. Самбір Центру перевезення пошти (структурному підрозділі Львівської дирекції). Дана інформація підтверджується також і Витягом з штатного розпису Львівської дирекції АТ «Укрпошта».

Слід звернути увагу на те, що самовільно залишивши своє робоче місце та не вийшовши на роботу, позивачем порушено Правила внутрішнього трудового розпорядку, що містяться у Додатку № 3 до Колективно договору АТ «Укрпошта».

Щодо наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи за прогул, то наказ на звільнення позивача було підготовлено 04.12.2020 року, але оскільки ОСОБА_1

перебував на той час на амбулаторному лікуванні, то датою його звільнення вважається 11.12.2020 року, тобто день коли він вийшов на роботу.

Інформація про те, що позивача начебто не було звільнено в грудні 2020 року і

податки з нього були стягнені за 31 день грудня, не відповідає дійсності та спростовується поданим Звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 було допущено прогул 19.11.2020 року та 20.11.2020 року, що стало причиною його звільнення на підставі п.4 ст.40 КзпП України. Наказ на його звільнення був виданий не 04.12.2020 року, під час перебування позивача на амбулаторному лікуванні, а 11.12.2020 року, після його виходу на роботу.

За таких обставин, на думку відповідача, у позивача не має правових підстав для поновлення на роботі.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що 19.11.2020 року його відрядили на роботі відвезти машину в м.Львів на ремонт, що він і зробив, автомобіль був справний, заявок на ремонт автомобіля він не давав. Також його попросили написати пояснення. До машини ніхто не підходив. Автомобіль сказали забрати 23.11.2020 року, тобто в понеділок, а цей день для нього був вихідним. В період перебування його на лікарняному, йому на роботі був проставлений прогул.

Представник позивача адвокат Мукан Б.С. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Додатково пояснила, що з приводу 19.11.2020 року, то в шляховому листі чітко зазначено години відрядження ОСОБА_1 . Також немає чіткості щодо місця праці позивача. У запереченні відповідачем зазначено його місце праці і м.Самбір, і м. Львів, тому незрозуміло де конкретно. Згідно табелю, в позивача ненормований робочий день, оплата праці проводиться відповідно до відпрацьованих годин. За водіями немає закріпленого робочого місця. У випадку відсутності транспортного засобу, водій не має можливості працювати. Наказу щодо покладення на ОСОБА_1 обов`язків поза посадовою інструкцією, немає. Щодо 20.11.2020 року, то у позивача була поважна причина відсутності, він перебував у лікаря-стоматолога. Систематичність порушень тут не вбачається. Отже, звільнення позивача відбулось з грубим порушенням норм чинного законодавства. Як свідчить звітна документація по сплаті ЄСВ у формі ОК-5, до податкової та пенсійного фонду запис про звільнення позивача у грудні 2020 року відсутній.

Представник відповідача Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції Гедина В.В. в судовому засіданні позов заперечила та зазначила, що позивачем були порушені терміни для звернення до суду. ОСОБА_1 був звільнений 11.12.2020 року, а позовна заява подана до суду з порушенням строків згідно визначених норм. У позовній заяві він не просив про поновлення строку та не вказав на поважність причин його пропуску. Щодо суті спору відмітила, що прогул ОСОБА_1 19.11.2020 року та 20.11.2020 року був чітко зафіксований. В табелі за листопад є відмітки щодо наявності прогулу в позивача. Графік роботи водіїв формується завчасно і там зазначено в які дні він працює, а в які ні. Його робоче місце знаходиться у бригаді м. Самбір Центру перевезення пошти і про своє відлучення він мав попередити. Позивача звільнено, коли він вийшов на роботу - 11.12.2020 року, а не в період перебування його на лікарняному. Із врахуванням наведеного просить суд відмовити в позові ОСОБА_1 та не брати до уваги докази, які надає позивач.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Директор Львівської дирекції АТ «Укрпошта» Савчук Є.Ф. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.10.2017 року відповідно до наказу №821/К від 12.10.2017 року прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів у бригаду м.Самбір Центру перевезення пошти Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» (а.с. 153). Робоче місце позивача знаходиться у бригаді м. Самбір Центру перевезення пошти (структурному підрозділі Львівської дирекції). Дана інформація підтверджується витягом з штатного розпису Львівської дирекції АТ «Укрпошта» (а.с. 154).

01.04.2019 року позивача переведено водієм автотранспортних засобів 1 класу бригади м. Самбір групи експлуатації транспорту Самбір центр перевезення пошти.

Із 11.12.2020 року позивача звільнено за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Наведене підтверджується даними записів у трудовій книжці позивач ( а.с. 3-12).

У тексті наказу від 09.12.2020 року № 2284/к зазначено, що причина звільнення ОСОБА_1 - прогул без поважних причин п. 4 ст. 40 КЗпП. ( а.с. 18).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Із доповідної механіка Кондратюка від 19.11.2020 року відомо, що водій ОСОБА_1 19.11.2020 року був відсутній на робочому місці із 09.30 год. без поважних причин і до кінця робочого дня не з`являвся (а.с. 40).

Згідно повідомлення начальника ВПЗ № 3 м. Самбір Звір Г.М. від 19.11.2020 року, водій ОСОБА_1 прибув у Самбір 11-30 год. і вийшов за межі території (а.с. 41).

Як вбачається із акту, затвердженого начальником ЦПП ЛД АТ «Укрпошта» Лелет Б.І. від 19.11.2020 року, водій а/з бригади м. Самбір групи експлуатації транспорту ЦПП ОСОБА_1 19.11.2020 року був відсутній на роботі більше 3 год. без поважних причин (а.с. 42).

Із доповідної механіка Кондратюка від 20.11.2020 року, водій ОСОБА_1 20.11.2020 року згідно графіку був занаряджений на роботу по маршруту. На роботу водій ОСОБА_1 не вийшов, без поважних на то причин (а.с. 43).

У акті, затвердженому начальником ЦПП ЛД АТ «Укрпошта» Лелет Б.І. від 20.11.2020 року відображено, що водій а/з бригади м. Самбір групи експлуатації транспорту ЦПП ОСОБА_1 20.11.2020 року був відсутній на роботі більше 3 год. без поважних причин (а.с. 44).

Згідно повідомлення начальника ВПЗ № 3 м. Самбір Звір Г.М. від 20.11.2020 року відомо, що водій 1 кл. ОСОБА_1 20 листопада на робочому місці не був (а.с. 45).

Із доповідної начальника ЦПП Лелет Б.І. від 20.11.2020 року відомо, що 19.11.2020 року водій бригади Самбір ОСОБА_1 доставив для ремонту в м. Львів автомобіль ВАЗ-21213 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 09 год. 30 хв. і до кінця робочого дня був відсутній на роботі (більше 3 годин). О 15 год. 00 хв. 19.11.2020 року автомобіль був відремонтований і готовий до експлуатації. 20.11.2020 року водій ОСОБА_1 не вийшов на роботу згідно графіку без поважних причин (а.с. 46).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , які долучені до справи відомо, що приїхавши автомобілем до Львова в рем. зону, о 11 годині він поїхав додому в м. Самбір в гараж (а.с. 47).

Із табелю Бригади (м. Самбір) за листопад 2020 року відомо, що ОСОБА_1 за 19 та 20 листопада 2020 року проставлено прогул (а.с. 51-52).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня,

так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року, справа № 369/9301/18 відомо, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ч. 1 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Таким чином, у п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП встановлено право роботодавця обрати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника.

Крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причин його відсутності.

Законодавством не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих працівнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку здійснюється на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Згідно пояснень ОСОБА_1 відомо, що приїхавши автомобілем до Львова в рем. зону, о 11 годині він поїхав додому в м. Самбір в гараж (а.с. 47).

Із шляхового листа № 172330 від 19.11.2020 року, які завдання водієві ОСОБА_1 надавались 19 листопада 2020 року (а.с. 138).

Із довідки від 20.11.2020 року виданої лікарем Паращак І.Й. відомо, що ОСОБА_1 20.11.2020 року знаходився на амбулаторному лікуванні в лікаря з приводу амфодонтозу ІІІ ст. 11 з. (а.с. 139).

Згідно листка непрацездатності серія АЛВ № 082459 відомо, що ОСОБА_1 з 01.12.2020 року по 05.12.2020 року і з 06.12.2020 року по 10.12.2020 року перебував на лікуванні та стати до роботи повинен був 11.12.2020 року. ( а.с. 16).

Отже, факт відсутності позивача ОСОБА_1 на роботі 19 і 20 листопада 2020 року підтверджується доповідною механіка, актами та табелем за листопад 2020 року. Надані ним пояснення не спростовують причину його відсутності на роботі протягом дня 19.11.2020 року. Щодо його відсутності на роботі 20.11.2020 року, то долучена ним довідка від лікаря не містить номеру та не зафіксовує коли саме перебував у нього на прийомі позивач і коли звернувся до нього. Звільнений ОСОБА_1 був 11.12.2020 року, після виходу на роботу.

Із урахуванням усіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позов, заявлений ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено, що причини по яких він був відсутній на роботі 19 та 20 листопада 2020 року були завчасно доведені до відома керівництва і узгоджені з ним. Факт наявності прогулу в ОСОБА_1 за вказаний період документально зафіксований та підтверджується документами, долученими відповідачем, які беззаперечно стверджують про наявність підстав для винесення наказу про його звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, а саме за прогул. Тому ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог, оскільки зібраними по справі доказами та враховуючи пояснення учасників справи, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції, третя особа без самостійних вимог Директор Львівської дирекції АТ «Укрпошта» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції, адреса місцезнаходження м. Львів, вул. Словацького, 1, поштовий індекс 79000.

Повне судове рішення буде складено 15.12.2021 року.

Суддя