ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/801/21 Номер провадження 22-ц/814/1848/21Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників процесу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що підприємством надавались послуги з теплопостачання за адресою: квартира АДРЕСА_1 , споживачем яких є ОСОБА_1 , відповідно до встановлених тарифів.

Позивачем надавались послуги з теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся, але не оплачував їх в період з 01.01.2019 по 01.04.2021, в результаті чого, утворилась заборгованість - 15709,62 грн. За період з 01.01.2019 по 01.04.2021також нараховано індекс інфляції в сумі 745,42 грн. та 3% річних у сумі 439,64 грн. Загальний розмір заборгованості склав 16894,68 грн. Договір між сторонами не укладався.

Просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 16894,68 грн., та судовий збір у розмір 2270 грн.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», заборгованість за послуги теплопостачання, з урахування індексу інфляції та 3% річних, в сумі 16894,68 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що місцевим судом не взято до уваги, що між позивачем та відповідачем не укладався договір про надання послуг з теплопостачання, а отже висновок місцевого суду про наявність у відповідача обов`язку по оплаті вартості цих послуг є безпідставним.

Крім того, відповідач зазначає, що є інвалідом другої групи, а отже звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, відповідач ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.5,6), та є користувачеми послуг, наданих позивачем.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги теплопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що відповідач є фактичним користувачем послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», підтвердження того, що відповідач звертався до відповідних органів для отримання технічних умов та розроблено проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП суду не надано, акт про відключення монтажною організацією квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання за вищевказаною адресою не складався та не затверджувався у визначеному законом порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖКУкраїни передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду Україні від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про відсутність підстав для нарахування заборгованості так як, відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати наданих послуг, оскільки у сторін виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування наведеного відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи судом першої інстанції проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №709347 є інвалідом другої групи, а отже згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов