Номер провадження 2/754/5274/21
Справа №754/9927/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Дуб С.

розглянувши в судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів. Ціна позову - 461040 гривень.

Позивачем обґрунтовано вимоги наступним.

На день, коли автомобіль вибув з володіння позивача середня ринкова вартість такого автомобіля становила 17 000 доларів США, що у перерахунку на день подання позовної заяви становить 461040 грн., підтверджується викопіюванням за посиланням із веб-сайту Auto.ria та avtobazar.ua. Таким чином, позивач вважає, що саме через протиправні дії відповідача він 03.06.2021 р. втратив майно - автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , вартість якого станом на 03.06.2021 р. становить 461 040 грн. 23 квітня 2019 року позивач, набувши право власності на цей автомобіль, інвестував свої особисті кошти в його ремонт, чим підвищив його цінність, тому вважає, що відповідач повинен йому сплатити ринкову вартість цього автомобіля, яка станом на 03.06.2021 р. становить 461 040 грн. 23 квітня 2019 року між відповідачем та позивачем у ТСЦ 8044 укладено Договір купівлі-продажу № 8044/2019/1429537. Відповідно до умов цього договору, відповідач продав, а позивач купив автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 та сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 13 000 доларів США, що у перерахунку на день подання позовної заяви становить 352 560 грн. Через деякий час позивачу стало відомо, що у провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться справа № 754/4319/20 за позовом ОСОБА_3 (первісний власник автомобіля) до ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , РСУ МВС в м. Києві про визнання договорів недійсними та витребування майна (автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 з чужого незаконного володіння. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2021 р. у справі № 754/4319/20, яке набрало законної сили 01.05.2021 р., договір купівлі-продажу № 8044/2019/1429537 визнано недійсним та витребувано з незаконного володіння позивача на користь ОСОБА_3 автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 . Вказане рішення суду в частині витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 автомобіля марки «TOYOTA VENZA», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 виконано ОСОБА_1 добровільно в повному обсязі та добровільно передано даний автомобіль ОСОБА_3 , підтвердженням чого є акт прийому-прийому передачі транспортного засобу, який є додатком до цього клопотання. У ході судової справи № 754/4319/20 встановлено наступні факти, які ніким не оспорювалися та які були умисно свідомо приховані відповідачем від позивача, оскільки про них позивач безпосередньо дізнався із позовної заяви, що була подана ОСОБА_3 28 лютого 2019 року автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , ввезено ОСОБА_3 на територію України із США, підтвердженням чого є наряд № 233 від 26 лютого 2019 р., відповідно до якого вказаний автомобіль прибув на територію України 28 лютого 2019 р., а також інші митні документи (електронна декларація, інвойс, реєстраційні документи авто та квитанції про сплату позивачем митних платежів), які були досліджені судом у межах справи № 754/4319/20 та доводять той факт, що зазначений автомобіль належав на праві власності ОСОБА_3 . Однак, зазначений автомобіль ОСОБА_3 отримано не було, оскільки 16 квітня 2019 р. невідомими особами в ТСЦ 8044 транспортний засіб було поставлено на облік (здійснено первинну реєстрацію на території України) на його ім`я та присвоєно автомобілю державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до заяви № 233086336 від 16.04.2019 р. про проведення операції «71-Реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону по посвідченню митниці» і надати оплатні послуги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 р. № 795 та Наказу МВС України від 10.02.2012 р., яка підписана та подана до ТСЦ 8044 невідомою особою від імені ОСОБА_3 , вбачається, що посадовою особою ТСЦ 8044, яка провела незаконно без особистої присутності ОСОБА_3 , зазначену реєстраційну дію, є ОСОБА_4 . А також, судом у ході розгляду справи № 754/4319/20 встановлено, що ОСОБА_3 16.04.2019 р. не звертався до АТ «Укрбудінвестбанк» та не сплачував збір у сумі 6 307,27 грн. за набуття права власності на цей легковий автомобіль та нікому не доручав здійснити даний платіж від його імені. Тому невідома особа від імені ОСОБА_3 та проти його волі сплачувала цей збір, отримала квитанцію № ПН 6810 від 16.04.2019 р., яка видана Київським міським відділенням № 5 АТ «Укрбудінвестбанк» про сплату зазначеної суми грошових коштів та подала її до ТСЦ 8044. Цілком очевидним є те, що працівник ТСЦ 8044 ОСОБА_4 , незаконно, всупереч волі ОСОБА_3 здійснила зазначену реєстраційну дії чим грубо порушила вимоги абз. 1, 2 п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388, відповідно до якого державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін реєстраційних документів. Однак, ОСОБА_3 16.04.2019 р. та 17.04.2019 р. у м. Києві не було, він знаходився за адресою свого проживання та за реєстрації: АДРЕСА_3 , не звертався до ТСЦ 8044, не підписував та не подавав заяву про державну реєстрацію цього транспортного засобу та не уповноважував інших осіб на вчинення дій щодо реєстрації автомобіля від його імені. Підтвердженням чого є нижчезгаданий висновок експерта. Працівник ТСЦ 8044 ОСОБА_4 , провівши у супереч чинному законодавству та волі ОСОБА_3 , первинну державну реєстрацію його автомобіля марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , надала можливість у подальшому ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» та ОСОБА_2 незаконно, без відповідної правової підстави, відчужувати зазначений автомобіль, шляхом вчинення ряду недійсних правочинів. Так, у подальшому, на підставі Договору комісії № 7487/19/002201 від 17 квітня 2019 р. нібито укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС», Товариство наділяється правом продати вказаний спірний автомобіль третім особам. Даний договір рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2021 р. у справі № 754/4319/20 визнано недійсним.

Окрім того, у межах судової справи № 754/4319/20 судом встановлено, що відповідно до Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. вбачається, що на підставі Договору комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р., ОСОБА_5 , будучи єдиним уповноваженим ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» членом, здійснив огляд спірного автомобіля за участі ОСОБА_3 , однак, останній ОСОБА_5 ніколи не бачив та не знає, а зазначений акт не підписував. Судом встановлено, що зазначений правочин є недійсним, адже ОСОБА_3 ніколи не звертався до ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС», Договору комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. не укладав та не підписував його, тобто нікого не уповноважував розпоряджатися його автомобілем, що також підтверджує нижчезгаданий висновок експерта. Тобто, ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» незаконно набуло право відчужити спірний автомобіль та, не маючи на те ніяких правових підстав, в особі відповідального ОСОБА_5 , уклав із ОСОБА_2 Договір купівлі - продажу транспортного засобу № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р.. відповідно до якого, всупереч волі ОСОБА_3 продав даний автомобіль відповідачу за 3 10 000 грн. Таким чином, 17.04.2019 р. транспортний засіб марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , знову ж таки в ТСЦ 8044 незаконно, всупереч волі ОСОБА_3 , перереєстровано на ім`я ОСОБА_2 та присвоєно автомобілю державний номерний знак НОМЕР_3 . У подальшому, 23.04.2019 р. на підставі Договору купівлі-продажу № 8044/2019/1429537, незаконно укладеного (як потім стало відомо позивачу), між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знову у ТСЦ 8044 зазначений спірний транспортний засіб було перереєстровано на ім`я позивача (копія даного договору зберігається у межах справи № 754/4319/20). Слід зазначити, що відповідно до цього Договору купівлі-продажу, даний автомобіль відповідач продав позивачу за 13 000 доларів США, що у перерахунку на день написання позовної заяви становить 352 560 грн., але у договорі зазначив ціну 180 000 грн. для того, щоб сплатити менший податок. Позивач зазначає, що усі вищеописані фактично недійсні правочини, щодо даного автомобіля ОСОБА_3 проводилися у ТСЦ 8044, а проміжки часу між ними не перевищують 1-5 днів, тобто ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» намагалося якнайшвидше збути авто відповідачу, який в свою чергу, усвідомлюючи незаконність усіх правочинів, відносно даного транспортного засобу, не збирався автомобіль експлуатувати, оскільки, через п`ять днів поспішно продав його позивачу. Спірний автомобіль вибув з володіння ОСОБА_3 поза його волею на підставі підробних документів, про що позивач при купівлі цього автомобіля у відповідача не знав. Жодних правочинів щодо розпорядження та відчуження цього транспортного засобу ОСОБА_3 не вчиняв та не підписував ніяких документів з даного приводу, а з представниками ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС», відповідачем та позивачем він знайомий не був. Слід зазначити, що ОСОБА_3 звернувся до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за фактом заволодіння його транспортним засобом шахрайським шляхом, відомості про що 13.06.2019 р. внесено до ЄРДР за № 0004442 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України. Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні (копія витягу з ЄРДР зберігається у матеріалах справи № 754/4319/20) ОСОБА_3 ніколи не підписував вищенаведений договір комісії і нікого не уповноважував продавати свій транспортний засіб, про що, серед іншого, свідчить висновок Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС №17-3/1449 від 11.11.2019 р., складений за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної в межах кримінального провадження № 0004442. Відповідно до цього висновку експерта № 17-3/1449 від 11.11.2019р.: Підписи на бланку заяви № 233086336 від 16.04.2019 р. в графі «Зміст заяви перевірив(ла)» та підпис в графі «Здав» та в графі «Отримав» виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Запитання: «чи належить ОСОБА_3 , підпис на бланку акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. в графі Комітент (довірена особа) ОСОБА_3 .?» не вирішувалось у зв`язку із значною транскрипційною розбіжністю досліджуваного підпису і зразків підписів ОСОБА_3 . Запитання: «чи належить підпис на бланку договору комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. в розділі VII під графою «комітент» ОСОБА_3 ?» не вирішувалось у зв`язку і значною транскрипційною розбіжністю досліджуваного підпису і зразків підписів ОСОБА_3 . Таким чином, позивач сумлінно сплатила відповідачу грошові кошти у сумі 13 000 доларів США, що у перерахунку становить 352 560 грн. за придбаний автомобіль та, нічого не знаючи про усі вищеописані незаконні правочини та не підозрюючи те, що цей автомобіль вибув із володіння ОСОБА_3 поза волею останнього на підставі підроблених документів, спокійно використовувала його в особистих цілях та для потреб сім`ї. Як вказувалося вище, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2021 р. у справі № 754/4319/20: Договір комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» визнано недійсним. Договір купівлі - продажу транспортного засобу №7487/19/002201 від 17 квітня 2019 р., укладений між ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» та ОСОБА_2 , визнано недійсним. Договір купівлі-продажу № 8044/2019/1429537 від 23.04.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано недійсним. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 даний автомобіль. Позивач, ознайомившись із матеріалами судової справи № 754/4319/20, дізналася про усі вищеописані обставини, оскільки у момент придбання цього автомобіля у відповідача про факт того, що автомобіль незаконно вибув з володіння його первісного власника - ОСОБА_3 їй повідомлено не було. Про факт того, що позивач дійсно не знала про усі вище описані обставини у момент укладання договору купівлі-продажу з відповідачем, свідчить те, що позивач, купивши даний транспортний засіб, експлуатувала та обслуговувала його. Однак, підтвердженням того, що ОСОБА_2 знав про те, що набув у власність цей автомобіль незаконним способом є те, що придбавши даний автомобіль він його швидко продав та не мав на меті експлуатувати. А також, відповідач, будучи також відповідачем у справі №754/4319/20, жодного разу не з`явився на судове засідання та не надав ніяких заперечень з приводу позову ОСОБА_3 . Якщо продавець був залучений до участі у справі, але ухилився від участі в її розгляді, він не має права доводити неправильність ведення справи покупцем (ч. 3 ст. 660 ЦК України). У межах судової справи №754/4319/20 встановлено, що усі правочини відповідача щодо придбання та купівлі даного транспортного засобу є недійсними, у результаті чого позивач була змушена виконати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2021 р. у справі №754/4319/20 та передати даний автомобіль ОСОБА_3 , підтвердженням чого є акт прийому-прийому передачі транспортного засобу, який є додатком до цієї заяви. Таким чином, протиправними діями відповідача спричинено позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 461 040 грн., оскільки позивач сплатила кошти за автомобіль відповідачу, який у подальшому була змушена передати первісному власнику - ОСОБА_3 . У результаті чого позивач наразі залишилася без автомобіля та без коштів, які за нього сплатила ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене позивач просила: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 461 040 (чотириста шістдесят одну тисячу сорок) грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, відповідно до поданого позову у разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення процесуальних документів за вказаною позивачем адресою, яка є місцем його реєстрації, при цьому на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи чи відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо адреси сторони судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи викладені вище обставини та думку представника позивача, Деснянським районним судом м. Києва постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Ваше Авто Люкс», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння були задоволені: договір комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» визнано недійсним; договір купівлі - продажу транспортного засобу №7487/19/002201 від 17 квітня 2019 р., укладений між ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС» та ОСОБА_2 , визнано недійсним;договір купівлі-продажу № 8044/2019/1429537 від 23.04.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано недійсним; витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Рішення набрало законної сили.

Даним судовим рішення встановлені наступні обставини.

28 лютого 2019 року автомобіль марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , ввезено ОСОБА_3 на територію України із США, підтвердженням чого є наряд № 233 від 26 лютого 2019 р., відповідно до якого вказаний автомобіль прибув на територію України 28 лютого 2019 р., а також інші митні документи (електронна декларація, інвойс, реєстраційні документи авто та квитанції про сплату позивачем митних платежів).

Зазначений автомобіль вибув з володіння ОСОБА_3

17.04.2019 року між ТОВ "ВАШЕ АВТО ЛЮКС" та ОСОБА_3 укладено Договір комісії № 7487/19/002201, щодо продажу транспортного засобу «TOYOTA VENZA», 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Цього ж дня, на підставі Договору комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 було складено Акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини.

17.04.2019 року між ТОВ «ВАШЕ АВТО ЛЮКС», який є комісіонером та діє у відповідності до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 р., на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 7487/19/002201, та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу № 7487/19/002201, відносно транспортного засобу «TOYOTA VENZA», 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 310000 грн.

17.04.2019 року в ТСЦ 8044 м. Києва на підставі заяви № 233180349 поданої від власника ОСОБА_2 була проведена технічна операція "перереєстрація на нового власника за дог. купівлі-продажу (СГ)" автомобіля марки «TOYOTA VENZA», 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 . Перереєстрація відбулась на підставі договору укладеного СГ № 7487/19/002201 від 17.04.2019.

23.04.2019 року у між продавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу № 8044/2019/1429537, відносно транспортного засобу «TOYOTA VENZA», 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 .3a домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 180000 грн.

23.04.2019 року в ТСЦ 8044 м. Києва на підставі заяви № 233645455 поданої від власниці ОСОБА_1 була проведена технічна операція "перереєстрація на нового власника по дог. укладеному в ТСЦ" автомобіля марки «TOYOTA VENZA», 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 . Перереєстрація відбулась на підставі договору укладеного ТСЦ № 8044/2019/1429537 від 23.04.2019.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що спірний автомобіль вибув з його володіння поза волею на підставі підробних документів. Жодних правочинів щодо розпорядження та відчуження належного вказаного транспортного засобу позивач не вчиняв та не підписував.

Внаслідок протиправних дій позивач звернувся до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за фактом заволодіння транспортним засобом шахрайським шляхом, відомості про що 13.06.2019 внесено до ЄРДР за № 0004442 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України. Згідно листа Дарницького УП ГУ НП у м. Києва від 19.02.2020 року вищевказане кримінальне провадження перебуває у провадженні Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.

Відповідно до Висновку Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС №17-3/1449 від 11.11.2019 р., складений за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної в межах кримінального провадження № 0004442. Відповідно до цього висновку експерта № 17-3/1449 від 11.11.2019р.: Підписи на бланку заяви № 233086336 від 16.04.2019 р. в графі «Зміст заяви перевірив(ла)» та підпис в графі «Здав» та в графі «Отримав» виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Запитання: «Чи належить ОСОБА_3 , підпис на бланку акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. в графі Комітент (довірена особа) ОСОБА_3 .?» не вирішувалось у зв`язку із значною транскрипційною розбіжністю досліджуваного підпису і зразків підписів ОСОБА_3 . Запитання: «чи належить підпис на бланку договору комісії № 7487/19/002201 від 17.04.2019 р. в розділі VII під графою «комітент» ОСОБА_3 ?» не вирішувалось у зв`язку і значною транскрипційною розбіжністю досліджуваного підпису і зразків підписів ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі статтею 660 ЦК України, якщо третя особа на підставах, що виникли до продажу товару, пред`явить до покупця позов про витребування товару, покупець повинен повідомити про це продавця та подати клопотання про залучення його до участі у справі. Продавець повинен вступити у справу на стороні покупця.

Якщо покупець не повідомив продавця про пред`явлення третьою особою позову про витребування товару та не подав клопотання про залучення продавця до участі у справі, продавець не відповідає перед покупцем, якщо продавець доведе, що, взявши участь у справі, він міг би відвернути відібрання проданого товару у покупця.

Якщо продавець був залучений до участі у справі, але ухилився від участі в її розгляді, він не має права доводити неправильність ведення справи покупцем.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 була залучена до участі у справі в якості відповідача, у якій було ухвалено рішення про витребування автомобіля марки «TOYOTA VENZA» 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 з її володіння на користь власника, з володіння якого дане майно вибуло поза його волею.

Частиною першою статті 661 ЦК України передбачено, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 08 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. Тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України. У разі якщо позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до його продажу.

Вирішуючи питання про грошове стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суд має виходити з того, що вартість спірного майна визначається погодженням сторін, а за його відсутності дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Враховуючи, що відповідач жодним чином не спростував обставини щодо визначеного позивачем розміру завданих збитків, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4610,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 76-81, 128, 130, 141, 142, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України а також ст.ст. 525, 526, 536, 611, 612, 625, 628, 629, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) грошові кошти в сумі 461040 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 4610 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

.

Суддя: