Номер справи 237/2824/20
Номер провадження 2/237/192/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.21 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Ліпчанського С. М.

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що тітка позивача в 2015 році ОСОБА_3 покинула місце свого проживання з 2015 року, про будь-яке нове місце проживання не повідомила. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_4 за місцем свого мешкання тривалий час та враховуючи вік тітки, позивач просить в судовому порядку визнати її померлою. ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 1,5000 га., розташована на території Павлівської сільської ради. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Оскільки тітка проживала одна, інших родичів не має.

У судове засідання позивач та відповідач не з?явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до паспорта НОМЕР_1 , виданого 27.03.1996 року Мар?їнським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка Мар?їнського району Донецької області.

Позивач вказує, що в 2015 році тітка поїхала з свого місця проживання за адресою с. Павлівка та пропали будь-які відомості щодо неї.

Жодних відомостей про місцезнаходження ОСОБА_3 за весь цей час, як і відомостей про те, що вона жива, немає.

Оголошення ОСОБА_3 померлою необхідно позивачу для захисту своїх майнових прав та реалізації цивільних прав, а саме для отримання у спадок нерухомого майна.

У відповідності до ст. 46 Цивільного кодексуУкраїни фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Частиною 3 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_3 у точності не може бути встановлено, її необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,5000 га. у межах згідно з планом, розташовану на території Павлівської сільської ради Мар?їнського району Донецької області, призначену для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 727345.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлий на випадок своєї смерті заповіт не залишив.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги у спадкодавця відсутні.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємцем п?ятої черги є ОСОБА_1 племінник померлої по лінії батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 265, 267, 268, 321, 328, 331, 1217, 1220, 1258, 1261, 1268, 1297, 1298 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Оголосити померлою громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , від дня набрання законної сили рішенням суду про оголошення фізичної особи померлою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,5000 га., кадастровий номер 020002429, розташовану на території Павлівської сільської ради Мар?їнського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 727345 від 25.06.2008 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Ліпчанський