Справа № 307/2536/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідачки Готри Т.Ю.,

суддів Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.,

з участю секретарки судового засідання Мацоли О.-Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2020 року, ухвалене суддею Бобрушком В.І., повний текст рішення складено 29.12.2020,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 12.08.1995 між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №32. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки ОСОБА_2 не поважає її як дружину, зловживає спиртними напоями та у нетверезому стані наносить їй побої. Вказувала, що вона перейшла проживати до будинку своїх батьків, а тому з відповідачем не проживає, спільне господарство з ним не веде, їхній шлюб є формальним і відновлювати сімейні стосунки з ОСОБА_2 не бажає. Неповнолітніх дітей не мають і майновий спір відсутній.

Посилаючись на наведене, позивачка просила шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , розірвати.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2020 року позов задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 12.08.1995 у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №32, розірвано.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вказував, що справа була розглянута без його участі, хоча ним була подана заява про відкладення справи, що свідчить про порушення судом норм процесуального права. Також зазначав, що судом не було вжито заходів до примирення подружжя.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.01.2021 відкрито провадження у даній справі.

Своїм правом на подання відзиву ОСОБА_1 не скористалася.

22.01.2021 на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_2 про відкликання апеляційної скарги.

Листом від 25.01.2021 ОСОБА_2 було повідомлено, що згідно з ч.3 ст.364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право її відкликати до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. При цьому, роз`яснено, що оскільки його заява про відкликання апеляційної скарги надійшла до суду після постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, тому він має право відмовитися від апеляційної скарги, наслідком чого буде закриття апеляційного провадження /а.с.38/.

Вказаний лист направлявся на адресу ОСОБА_2 , зазначену ним в апеляційній скарзі, два рази, однак повернувся до Закарпатського апеляційного суду без вручення, з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

Отже, відмова від апеляційної скарги апелянтом ОСОБА_2 не подана.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).

Сторони у судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що сторони з 12.08.1995 перебувають у шлюбі, який зареєстровано у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №32 /а.с.6/.

Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третью, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

На виконання зазначеної норми закону, суд першої інстанції ухвалою від 20.10.2020 надавав сторонам строк для примирення терміном два місяці /а.с.17/.

Проте наданий судом строк бажаних результатів не дав, сторони не примирилися.

За положеннями статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що наданий судом строк не призвів до примирення подружжя, шлюб між сторонами носить формальний характер, позивачка відновлювати шлюбні стосунки не бажає, а примушування її до шлюбу є порушенням прав позивачки на свободу та особисту недоторканість, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про розірвання шлюбу.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді