Дата документу 23.12.2021 Справа № 337/2747/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/2747/20 Головуючий у 1 інстанції: Мурашова Н.А.
Провадження № 22-ц/807/3324/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МТСБУ, третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що в результаті ДТП 19.07.2019р. було пошкоджено його автомобіль «SkodaSuperb», р.н. НОМЕР_1 . ДТП сталася з вини обох водіїв його та водія мотоцикла «Хонда СВ500», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована в установленому законом порядку, у зв`язку з чим обов`язок сплатити страхове відшкодування майнової шкоди покладається на МТСБУ. Згідно з висновком експерта з автотоварознавчого дослідження №2 6/06 від 26.06.2020р., проведеного на його замовлення судовим експертом автотоварознавцем Булейко О.А., вартість матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок ДТП, становить 73200,64грн. На підставі п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за заподіяння шкоди взаємними, сукупними діями декількох осіб визначається шляхом поділу розміру на кількість цих осіб. Таким чином, стягненню з відповідача на його користь підлягає 36 600,32грн.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в сумі 36 600,32грн. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір в сумі 840,80грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2021 року в задо-

воленні заяви МТСБУ про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. За-

поріжжя від 18.11.2020 відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, 12.08.2021р. МТСБУ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В скарзі зазначається, що судом не враховано, що позивач як власник пошкодженого ТЗ не звертався до МТСБУ з повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування у порядку, визначеному ст.ст. 33, 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а одразу звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди майже через рік після події ДТП. Оскільки транспортний засіб не оглядався відповідачем та оцінка майнової шкоди МТСБУ не проводилась, то відповідачем було заявлено клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, у задоволенні якого судом було двічі відмовлено. Вважає, що доданий у матеріали справи позивачем звіт № 26/06 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ, тому не може бути належним доказом розміру майнової шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що експерт ОСОБА_3 , який проводив дослідження майнової шкоди, має атестацію на проведення визначення вартості колісних ТЗ та розміру збитку, завданого власнику ТЗ. Огляд його автомобілю було здійснено 17.06.2020р. цим експертом, про що зазначено у висновку експерта, ремонтна калькуляція експертом додана до висновку, а сам висновок повністю відповідає вимогам Методики. Просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Просить також в змісті відзиву апеляційний розгляд провести без його участі.

На стадії апеляційного провадження відповідач просив провести судову автотоварознавчу експертизу для визначення розміру шкоди, а у разі відмови у цьому клопотанні розмір шкоди не буде визначений, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2021р. в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відмовлено, оскільки наданий позивачем звіт № 26/06 не містить порушень вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ, на які посилається відповідач у клопотанні.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника МТСБУ Гусєва П.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також, вийшовши за межі скарги відповідно до приписів ч. 4 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.07.2019р. в м. Запоріжжі сталася ДТП за участю транспортного засобу «SkodaSuperb», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та мотоцикла «Хонда СВ500», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

За фактом даної ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2019р. за №

0002511 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ст.286 КК України, і проводилось досудове розслідування.

За висновком автотехнічної експертизи № 9-546 від 23.09.2019р., проведеної в межах зазначеного кримінального провадження, встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації 19.07.2019р. водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 відповідно до вимог пп.12.2,12.3,12.4,12.9б Правил дорожнього руху. В даній ДТП дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП, дії водія ОСОБА_1 не відповідають вимогам п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору також знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування заходів гальмування, технічна можливість водія ОСОБА_1 уникнути зіткнення залежала від виконання ним вимог пп.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до листа від 15.04.2020р. УПП в Запорізькій області ДПП, 30.09.2019р. від слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшли виділені матеріали для притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. До теперішнього часу ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не притягнуто, оскільки останній до управління не з`являється, за місцем мешкання не проживає, зі слів матері перебуває за кордоном.

Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника мотоцикла «Хонда СВ500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , не була застрахована в установленому законом порядку.

Відповідно до листа МТСБУ № 3.1-02/17757 від 16.06.2020р., ОСОБА_1 повідомлено про необхідність надання для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди наступних документів: реквізитів рахунку, копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копії постанови суду про притягнення винуватої особи до відповідальності за скоєння ДТП ( а.с. 94).

Згідно з висновком експерта з автотоварознавчого дослідження № 26/06 від 26.06.2020р., проведеного судовим експертом авто товарознавцем Булейко О.А., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «SkodaSuperb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, в цінах станом на час завершення виконання висновку становить 73 200,64грн.

У позові ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача МТСБУ страхове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36 600,32грн. на підставі п. 36.3 ст. 36 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ».

Задовольняючи позов та стягуючи з МТСБУ на користь позивача страхове відшкодування у сумі 36 600,32 грн., суд першої інстанції виходив із того, що винуватцями в ДТП від 19.07.2019р. є обидва водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , розмір спричиненої в цьому ДТП майнової шкоди у зв`язку з пошкодження належного позивачу ТЗ підтверджується висновком вказаної вище автотоварознавчої експертизи у сумі 73 200,64 грн., а тому відповідно до п 36.3 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» МТСБУ є відповідальним за дії ОСОБА_2 у половинному розмірі від визначеної суми майнової шкоди.

Скарга МТСБУ побудована на тому, що позивач належним чином не підтвердив розмір майнової шкоди, оскільки наданий ним висновок № 26/06 не відповідає приписам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ.

Так, в скарзі зазначається, що експертом Булейком О.А. не виконані положення п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи, а саме, підпункти: и) не зазначено дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем; ї) - не встановлено ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту); л) не зазначені відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; с) у додатках не мається протоколу технічного огляду з посиланням на характер пошкоджень ТЗ. Попри вимоги п.

5.1 Методики, розмір шкоди визначено без огляду ТЗ експертом.

Перевіривши вказані доводи відповідача, колегія визнає їх неспроможними з огляду на такі обставини.

Вказаний висновок експерта Булейка О.А. містить розділ «Огляд та ідентифікація ТЗ», у якому експертом зазначається, що ним здійснено початковий етап дослідження огляд наданого йому ТЗ, що дозволяє за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ, його комплектність, укомплектованість, технічний стан і інші показники, необхідні для розрахунку.

Зі змісту вказаного висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку № 26/06 від 26/06 вбачається, що експерту Булейку О.А. для огляду був наданий пошкоджений ТЗ, та огляд здійснено 17.06.2020р. в світлий час доби, при природному освітленні, на території СТО по АДРЕСА_1 в присутності власника. Інші представники сторін по ДТП на огляд не з`явились ( а.с. 70, арк. висновку 5).

При огляді встановлено візуальну відповідність ідентифікаційного номеру (VIN) і типу КТЗ даним зазначеним в реєстраційних документах. При ідентифікації КТЗ встановлювалися його марка, модель, модифікація, об`єм двигуна, дата виготовлення КТЗ, його комплектність. За даними ідентифікації встановлені основні дані і характеристики досліджуваного КТЗ, які наведені у таблиці (а.с. 70, висновок арк. 5).

Також за результатами огляду ТЗ експертом складено табличний аналіз даних щодо ТЗ із переліком показників, у якому зазначено відомості про технічний стан автомобілю та визначено характер пошкоджень та можливість їх ремонту і заміни складових ( а.с. 72, арк. висновку 7-9), а також здійснено фотографування пошкодженого автомобілю ( а.с. 81-83, висновок а.с. 16-18). Ремонтна калькуляція також розроблена експертом та долучена до звіту ( а.с . 85-91).

Отже, всі упущення вимог Методики, на які посилався апелянт у скарзі, не підтверджуються змістом висновку, у якому всі дані, яких, на думку апелянта, не мається у висновку, фактично відображені.

З урахуванням визначених пошкоджень ТЗ експертом здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту в сумі 146 414,05 грн., а також розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу за значенням 0,7 в сумі 73200,64 грн., з якого й виходив позивач, визначаючи суму стягнення у половинному розмірі, з чим погодився суд першої інстанції.

Разом з тим, суд стягнув майнову шкоду на підставіп 36.3 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», що є невірним.

Так, відповідно до змісту вказаної спеціальної норми, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Але на правовідносини, що виникли у цій справі, вказана норма не поширюється.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р.

"Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Як правило таке завдання шкоди має місце при скоєнні злочину кількома особами або в разі завдання шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Солідарний характер відповідально-

сті осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих

діянь та необхідні стюстворення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

На користь вказаному свідчить також приписи ч. 2 статті 1188 ЦК України, згідно з якою, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Отже, відповідальність страховика згідно з п. 36.3 статті 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» могла б настати у випадку, коли обидва водії спільними діями спричинили б шкоду третій особі, але в даному випадку водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинили шкоду один одному, але про відшкодування майнової шкоди заявлено лише ОСОБА_1 .

В такому разі правовідносини, що виникають з ДТП від 19.07.2019р. та щодо її наслідків, слід вирішувати згідно з приписами статті 1188 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За матеріалами справи встановлено, що за фактом ДТП від 19.07.2019р. було порушено кримінальне провадження №0002511, відомості про яке були внесені до ЄРДР, за ознаками, передбаченими ст.286 КК України, і проводилось досудове розслідування.

З метою з`ясування долі цього кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що досудове розслідування було закінчено та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України було направлено до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2020р., який набрав законної сил 22.02.2020р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст. 75 КК України визначено звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду із роз`ясненням права про можливість звернення з таким позовом повторно.

У мотивувальній частині вироку, крім іншого, вказується про те, що відповідно до статті 62 Конституцій України, не зважаючи на те, що згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-546 від 23.09.2019р. дії водія ОСОБА_2 не відповідали положенням п. 12.3 ПДР та з технічної точки зору також знаходились в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, його провина не підтверджена ні постановою у справі про адміністративне правопорушення, ні вироком суду, і не є предметом даного судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, де він є потер-

пілим.

Представник відповідача не заперечував проти долучення копії вказаного вироку до матеріалів цієї цивільної справи.

Отже, обидва водії порушили ПДР, що знаходиться у причинному зв`язку з ДТП 19.07.2019р., але ОСОБА_1 було засуджено за ці порушення, оскільки ОСОБА_2 внаслідок зіткнення були спричинені тілесні ушкодження, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відносно ОСОБА_2 буди виокремлені матеріали для порушення справи за адмі-

ністративним правопорушенням згідно ст. 124 КУпАП, але його не було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з його неявками до поліції.

У такому разі, зважаючи на вказані обставини, відповідальність за шкоду при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки має вираховуватись за приписами п. 3 ч. 1 статті 1188 ЦК України.

Визначаючи ступінь вини кожного з водіїв, колегія враховує те, що згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 9-546 від 23.09.2019р. небезпеку у даній дорожній ситуації створив своїми діями, які не відповідали п.п. 10.1, 10.4 ПДР, водій ОСОБА_1 , що виразилось в тому, що він перед початком руху на поворот ліворуч у дворовий проїзд не надав дорогу зустрічному засобу під керуванням водія ОСОБА_2 . При цьому, водій ОСОБА_2 у цій дорожній ситуації мав застосовувати екстрені заходи для уникнення зіткнення згідно з п. 12.3 ПДР.

У такому разі, на думку колегії, відповідальність не може розподілятись між водіями порівну, а має бути визначена відповідно до ступеню вини кожного з водіїв, яку з урахуванням вказаної експертизи, вироку суду та інших обставин справи колегія визначає у такому співвідношенні: ОСОБА_1 75 %, ОСОБА_2 25 %. А тому відшкодуванню на користь ОСОБА_1 припадає 25 % від суми визначеної висновком автотоварознавчої експертизи матеріальної шкоди, що становить 18 300 грн. А тому, відповідно, і МТСБУ відшкодовує майнову шкоду позивачу саме в такій сумі.

Зважаючи на все вище встановлене, колегія вважає, що у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи в частині визначення розміру відшкодування, є підстави для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до приписів ч. 4 статті 367 ЦПК України та у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України для зменшення розміру стягнутого страхового відшкодування та, відповідно, зменшення суми судових витрат, які стягнуто з МТСБУ на користь позивача. До стягнення слід визначити страхове відшкодування у сумі 18300 грн. та судові витрати в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року у цій справі змінити, зменшивши суму стягнутого страхового відшкодування до 18 300 грн. та суму стягнутого судового збору до 420,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.