Справа № 288/1751/21
Провадження № 2/288/386/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якій вказує, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Шлюб зареєстровано 28 вересня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В шлюбі народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з вересня 2019 року стосунки між ними почали погіршуватись.

З 02 червня 2021 року відповідач проживає окремо. Дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Так як відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, тому вона звернулася до Попільнянського районного суду Житомирської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

На даний час позивач перебуває у декретній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим не має можливості працювати, а тому потребую матеріальної допомоги від батька дитини.

Сукупний місячний дохід позивача складає 860 гривень (щомісячна одноразова допомога при народженні дитини), а це значно менше ніж прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років. Будь-яких інших джерел доходу па даний час позивач не має.

Позивачу відомо, що відповідач працює неофіційно, має постійний дохід, але добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Відповідач інших дітей на утриманні не має та може надавати матеріальну допомогу, а тому вважає, що стягнення аліментів на утримання дружини не буде надмірно обтяжливим для нього.

Крім того, стягнення аліментів на її утримання забезпечать їй та дитині належну матеріальну підтримку та при цьому не порушить прав відповідача.

Позивач просить стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дружини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПГІ НОМЕР_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою - ОСОБА_3 трьох років.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що в нього немає можливості сплачувати аліменти, оскільки він ніде не працює, інших осіб у нього на утриманні немає.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями 274-279 ЦПК України.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

28 вересня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 05 лютого 2019 року, Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 17, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 09 вересня 2021 року № 381, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , її дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Довідкою № 349 від 13 вересня 2021 року Попільнянський відділ № 4 УПСЗН Житомирської РДА визначено, що ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в Житомирському РУПСЗН Попільнянський відділ та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини з березня 2021 року по серпень 2021 року на загальну суму 5160 гривень.

Відповідно до відомостей з Держаного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_1 , за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року отримала 7740 гривень 00 копійок доходу.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Стаття 7 Сімейного Кодексу України визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частина 2 статті 91 Сімейного Кодексу України передбачає, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Отже, ОСОБА_1 , має право на утримання від ОСОБА_2 , до досягнення дитиною трьох років, за умови, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою та другою статті 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Згідно статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Сторонами не заперечується, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до статті 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Частиною першою статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

У відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 визначає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК (2947-14 ) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дружину.

Зважаючи на те, що позивач не працює, має малолітню дитину, знаходиться у декретній відпустці, доходи позивача складають лише соціальні виплати, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, у матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, не доведено неможливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання та не надано доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, оскільки позивач не надала докази на те, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 2500 гривень.

Такий розмір аліментів є мінімально необхідним, з огляду на вік дитини та неможливість позивача працевлаштуватися, через догляд за спільною з відповідачем дитиною.

Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3; статтями 7, 75, 77, 79, 84, 91, 182 Сімейного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко