КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7399/21
Провадження № 2-з/552/237/21
У Х В А Л А

30.12.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29.12.2021 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В своїй позовній заяві просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №13036 від 09.12.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості.

29.12.2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У своїй заяві просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №13036 від 09.12.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості до набрання законної сили рішення за результатами розгляду цивільної справи.

Суд, розглянувши матеріали заяви, приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є виконавчий напис №13036 від 09.12.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Норми статей 50, 88 Закону України «Про нотаріат» визначають умови вчинення виконавчих написів - безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та дотримання встановленого законом строку давності з дня виникнення у стягувача права такої вимоги, а також встановлюють право особи, чиїх прав та інтересів стосуються такі нотаріальні дії, на оскарження виконавчого напису нотаріуса в судовому порядку.

З урахуванням встановлених обставин справи,беручи до уваги,що постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Черненко І.В. у ВП №67386755 з метою примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження та існує реальна загроза неможливості ефективного захисту та поновлення у цьому провадженні прав позивача на повернення безпідставно набутих стягувачем грошових коштів у разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким,що не підлягає виконанню,наявні усі підстави для зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 13036 від 09.12.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

У порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за №13036 від 09 грудня 2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 552/7399/21.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Головуючий суддя Т.В.Шаповал