РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Марач А.В.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 подана представником адвокатом Нікольченком Б.Б. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню .

Просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем 29 вересня 2019 р. зареєстрований в реєстрі за № 9786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» заборгованості 24432,14 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича від 10.01.2020 р. у виконавчому провадженні № 60907362, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме на дохід (пенсію), отримуваний у Головному управлінні ПФУ в Рівненській області. Позивач вважає, що виконавчий напис №9786, від 28 вересня 2019 року є протиправним, тобто таким, що вчинено з порушеннями вимог порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та не підлягає виконанню.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від Відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми комісій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Проте, Боржник не визнає існування заборгованості в заявленому розмірі. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконала норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п. 1 Переліку. Як убачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.01.2020 року, регіоном здійснення діяльності нотаріуса Остапенко Є.М. зазначений Харківський міський територіальний округ. Зазначене не відповідає даним реєстру нотаріусів, відповідно до якого регіоном здійснення діяльності нотаріуса Остапенко Є.М. вказане м. Київ. Проте в обох цих випадках, нотаріус здійснював нотаріальну діяльність за межами належного нотаріально округу, оскільки Позивач проживає та зареєстрований на території Рівненського міського нотаріального округу.

Виконавчий напис було зроблено без повідомлення про це Позивача, що є порушенням ч. 2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат». Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нікольченко Б.Б. в судове засідання не з`явився. Згідно поданої до суду заяви, просив розглядати справу без участі сторони позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія "Поліс" в судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином судовою повісткою рекомендованою кореспонденцією. З заявою про розгляд справи в їх відсутність до суду не зверталися, письмового відзиву на позов не подали. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, будучи попередженим про час і місце судового засідання належним чином рекомендованою кореспонденцією в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Письмових пояснень, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, згідно положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності сторін. Ухвалою суду від 11.10.2021р. за клопотанням ОСОБА_1 розстрочено сплату судового збору,з оплатою судового збору в сумі 200,00 грн. та розстрочкою сплати - 708,00 грн. судового збору до розгляду справи по суті. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для оплати судового збору та приведення позовної заяви у відповідність до ст. 175 ЦПК щодо визначеної третьої особи у справі. Ухвалою суду від 25.10.2021 р. відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі третю особу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича . Ухвалою суду від 11.10.2021 р. заяву ОСОБА_1 подану представником адвокатом Нікольченком Б.Б. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернуто позивачу ОСОБА_1 . Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович видано виконавчий напис № 9786 , яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» заборгованість в сумі 21591,99 грн., відповідно до кредитного договору від 24.12.2013 року укладеного між ПАТ «ВТБ Банк», основної винагороди приватного виконавця в сумі 2159,19 грн., витрати на проведення виконавчих дій в сумі 680,96 грн., загальна сума боргу 24432,14 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича від 10.01.2020 р. у виконавчому провадженні № 60907362, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме на дохід (пенсію), отримуваний у Головному управлінні ПФУ в Рівненській області. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, яка не передбачала стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса на підставі кредитного договору. Для прикладу, аналогічну правову позицію щодо виконавчого напису було висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, суд вказав: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Окрім того, судом враховується у даній справі правова позиція, викладена у постанові Палати Верховного Суду від 02.07.2019р. у справі за № 916/3006/17 , рішення Верховного суду у справі № 758/14854/20.. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня-1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису подається засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до розділу 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості; провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 виконавчий напис вчиняється на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису». Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується правомірність вимог позивача, не заперечені і не спростовані відповідачем жодними доказами. Отже, стягнення за спірним виконавчим написом заборгованості в розмірі 24432,14 грн. свідчить про неправомірність вимог стягувача ТзОВ «Фінансова компанія "Поліс", а тому виконавчий напис є незаконним. Позивач вказував, що не визнає існування заборгованості у заявленому відповідачем розмірі. Відповідачем вказана обставина не була спростована відповідними належними та допустимими доказами. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем 28 вересня 2019 р. зареєстрований в реєстрі за № 9786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» заборгованості 24432,14 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 200,00 грн. підлягають до стягнення з відповідача на його користь, та 708,00 грн. слід стягнути з відповідача в прибуток державного бюджету. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 223, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - в и р і ш и в: Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити. Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем 28 вересня 2019 р., зареєстрований в реєстрі за № 9786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» заборгованості 24432,14 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 200 (двісті ) грн. 00 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» судовий збір в сумі 708 (сімсот вісім ) грн. 00 коп. в прибуток державного бюджету. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», місцезнаходження: 01004, м.Київ, вул.Шовковична, буд.42-44, оф.13-В , . Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5. Повний текст рішення виготовлено - 04.01.2022 р. Суддя О.В.Панас