Справа № 361/8494/20
Провадження № 2/361/1665/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Латчук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про новацію боргу в позикове зобов`язання та стягнення заборгованості за зобов`язанням,

ВСТАНОВИВ:

3грудня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтовував тим, що 23 липня 2013 року відповідач, керуючи автомобілем ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок порушення ПДР України, потрапив в ДТП та розбив вищезазначений автомобіль. На дату ДТП і до теперішнього часу автомобілем ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 користується, розпоряджається та експлуатує позивач. На момент ДТП позивач знаходився в автомобілі в якості пасажира. Він отримав тілесні ушкодження. За фактом ДТП було порушено кримінальну справу. Після ДТП відповідач обіцяв позивачу відремонтувати автомобіль за власні кошти та просив позивача сприяти в закритті кримінального провадження відносно нього, так як підставою порушення даного провадження був факт завдання тілесних ушкоджень саме позивачу. Позивач погодився на прохання відповідача. 15 жовтня 2013 року кримінальне провадження було закрито. Відносно відповідача було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП і справу було направлено на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської обл. Свою вину відповідач в суді визнав і його було притягнуто до адміністративно відповідальності, що підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 28 листопада 2013 року в справі № 361/10978/13-п, провадження № 3/361/3140/13.

Автомобіль ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 - третя особа, що не заявляє самостійних вимог.

Після закриття кримінального провадження та притягнення відповідача до адміністративної відповідальності відповідач неодноразово обіцяв позивачу відремонтувати пошкоджений автомобіль ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 за власні кошти, але при цьому посилався на тимчасові фінансові труднощі. Враховуючи те, що автомобіль позивачу був потрібен в справному стані, позивач та відповідач товаришували, то через деякий час сторони домовилися про те, що позивач поставить автомобіль на ремонт, а відповідач оплатить цей ремонт. Позивач поставив автомобіль на ремонт, та відремонтував автомобіль за власні кошти. Відповідач коштів на оплату ремонту так і не дав. Він постійно посилався то на фінансові труднощі, то на те що займається продажем батьківської хати в с. Семиполки Броварського району і після її продажу обіцяв обов`язково розрахується, але в який строк він не знав. Враховуючі вищезазначені обставини, 21.11.2014 року відповідач запропонував, а позивач погодився про новацію (заміну) обов`язку відшкодування завданих збитків в позикове зобов`язання. Сторони домовились про те, що сума позики дорівнює 4000 $ США та буде повернута на протягом трьох років з дати домовленості. На підтвердження домовленості, відповідач в присутності свідка написав позивачу відповідну розписку строком на три роки. Сторони тривалий час нормально спілкувались між собою, але з часом відповідач став поступово уникати спілкувань з позивачем. При зустрічах посилався спочатку на відсутність коштів потім казав, що кошти майже зібрав, потім сторони домовлялись про зустріч, але відповідач не з`являвся, по телефону свою неявку на зустрічі пояснював то раптово виниклими проблемами на роботі, то іншими причинами, але жодного разу не відмовлявся від повернення боргу.

До 21.11.2017 року відповідач кошти не повернув, та став уникати зустрічі та телефонних дзвінків від позивача, змінив номер телефону. На початку 2018 року, відповідач зустрівся з позивачем в присутност свідка та просив позивача ще почекати з поверненням боргу, та обіцяв до кінця 2018 року повністю розрахуватися. Позивач погодився, так як сторони багато років знали один одного, товаришували, проживають в одному населеному пункті та мають спільних знайомих. Крім того, позивач знає, що відповідач має родину, працює водієм, до останнього розраховував на добропорядність відповідача та не мав наміру псувати з ним відносини.

В 2018-2019 роках позивач декілька разів випадково зустрічався з відповідачем, при кожній зустрічі відповідач повідомляв, що збирає кошти та в найкоротший час розрахується, але, до дати подання позову до суду борг так і не повернув.

26 січня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02 квітня 2021 року.

13 квітня 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в їх задоволенні виходячи з наступного.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 зазначає про те, що відповідач йому заборгував 4 тисячі доларів США, а точніше це шкода, яку він вважає, що відповідач завдав йому внаслідок ДТП, коли автомобіль третьої особи в даній справі отримав механічні пошкодження.

Так дійсно мав місце випадок, коли вони разом з позивачем в даній справі їхали на вищезазначеному автомобілі та потрапили в ДТП, за кермом автомобіля дійсно знаходився відповідач, з дозволу позивача. За скоєне ДТП його притягнуто до відповідальності в 2013 року згідно постанови. Після скоєння ДТП жодних висновків про суму завданих збитків він не отримував, вартість проведеного ремонту йому не відома. Однак позивач не звертався до суду з приводу стягнення з нього збитків.

Дійсно відповідач написав розписку про те, що він взяв у борг 4 тис.доларів США у позивача на три роки, так як той наполягав на тому. Однак гроші він не брав, а розписка написана як забезпечення стягнення з нього завданої шкоди, суму яку визначив позивач. Розписку він написав під диктовку позивача 01.11.2014 року. В зв`язку з чим просить суд про надання оригіналу розписки для огляду в судовому засіданні, адже має сумнів щодо дати 21.11.2014 року, де неозброєним оком видно про дописку цифри два та дати видачі прав в тексті розписки.

Таким чином позивач пропустив трирічний строк позовної давності і вирішив на його думку це питання зміною дати розписки без участі відповідача.

Однак навіть при тому, що позов подано 21.11.2020 року до суду, зазначає, що строк позовної давності, закінчився 20.11.2017 року, адже в розписці зазначено ?з написання даної розписки?, тобто з 21.11.2014 року включно, а тому, просить суд про застосування строків позовної давності.

Важливою умовою новації є наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, оскільки за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд із новим.

Таким чином, жодного зобов`язання між відповідачем та позивачем в розумінні ст.509 ЦК України не виникало, то про яку новацію може йти мова. Жодного боргу перед позивачем він не має, фактично позики не відбувалось про що в позові й сам зазначає позивач, а розписка написана як забезпечення відшкодування шкоди, а не повернення грошових коштів взятих в борг.

З огляду на викладене просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити.

08 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 21 жовтня 2021 року.

В судове засідання позивач будучи належно повідомленим, не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснення надала аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Суд вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок порушення ПДР України, потрапив в ДТП та розбив вищезазначений автомобіль. На дату ДТП і до теперішнього часу автомобілем ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 користується, розпоряджається та експлуатує ОСОБА_1 . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 28 листопада 2013 року в справі № 361/10978/13-п, провадження № 3/361/3140/13 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Автомобіль ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 - третя особа, що не заявляє самостійних вимог (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 відремонтував автомобіль за власні кошти, до суду не подано підтверджуючих про це доказів.

21.11.2014 року ОСОБА_2 написана розписка про те, що він взяв у борг у ОСОБА_1 кошти в сумі 4000 $ США терміном на три роки з дня написання даної розписки (а.с.5).

Із змісту вказаної розписки будь яких умов, окрім отримання таких коштів у ОСОБА_1 чи то зобов`язань окрім повернення боргу не зазначено.

Як вбачається із матеріалів справи правовідносини виникли у зв`язку із тим, що власнику автомобіля ?Volkswagen Passat? д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідноч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов язання не допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ч.1, 4 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань. Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

Аналіз статті 604 ЦК України дозволяє стверджувати, що новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є: спосіб припинення зобов`язання; вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання); двостороннім правочином (договором); нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на заміну цього зобов`язання.

До умов новації згідно вимог закону віднесено наступні: нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а домовленість про новацію, - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що витікає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); заміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.

Отже, важливою умовою новації є наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, оскільки за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд із новим (позиція Верховного Суду, справа № 609/67/18 у постанові від 13 березня 2019 року (касаційне провадження № 61-43444св18)).

Зважаючи на зміст поданої розписки не можливо встановити причино-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та наданою розпискою від 21 листопада 2014 року, а також що між сторонами виникли правовідносини визначити у порядку ст. 604 ЦК України, будь яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 604, 1047, 1167, Цивільного кодексу України, ст. ст. 76 80, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про новацію боргу в позикове зобов`язання та стягнення заборгованості за зобов`язанням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.