Провадження № 2/234/1768/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю

секретаря судового засідання Ридош Г.Ю.,

представника відповідача Лозового І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, Краматорського міського суду Донецької області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ "БАНК-ФОРВАРД" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої за Договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 заборгованість в сумі 46218, 38 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.02.2012 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ "Банк Русский Стандарт", правонаступником якого є АТ "БАНК-ФОРВАРД", із заявою №95325010 від, яка містить пропозицію (оферту) про укладення Договору про картку. 22.10.2012 АТ "БАНК-ФОРВАРД" акцептував пропозицію, викладену в Заяві ОСОБА_1 , і уклав з нею Договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 , шляхом здійснення дій, які відповідно до умов Заяви вважаються акцептом оферти, а саме відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_2 та випустив на ім`я останньої платіжну картку. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Договору, в останньої станом на 06.12.2020 виникла заборгованість перед АТ "Банк Форвард" в сумі 46218, 38 грн., з яких: 42617,50 грн. - сума заборгованості за Договором про картку; 3600,88 грн. - 3% річних, нарахованих з 22.02.2018 по 16.12.2020. 21.01.2018 та 26.08.2020 АТ "Банк Форвард" направив відповідачці Заключний Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором. Проте в порушення умов Договору заборгованість в сумі відповідачкою погашена не була, тому позивач був вимушений звернутися до суду.

Від представника відповідача 02.12.2021 до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності. Заява мотивована тим, що відповідач не заперечує факт отримання кредитної картки НОМЕР_1 , яка була виготовлена 22.10.2012 року строком на два роки, тому представник відповідача вважає, що термін дії картки закінчився 22.10.2014 року . Пролонгації кредитного договору не було, нову картку відповідач не отримувала. Останній платіж на погашення заборгованості по платіжній картці НОМЕР_1 , у розмірі 320, 8 грн., був здійснений ОСОБА_1 28.08.2014 року, тому представник відповідача вважає, що термін позовної давності повинен рахуватись з дати закінчення платіжної картки, а саме з 22.10.2014 року. Представник відповідача зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач отримувала від банку кошти по кредитному договору № 100907860. В матеріалах справи додана позивачем заява по іншому кредитному договору від 14.02.2012 року за номером 95325010, який був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт» на позику у розмірі 2493,24 грн., яка була погашена у повному обсязі, в встановлені банком строки.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, 14.02.2012 ОСОБА_1 звернулась до ПАТ "Банк Русский Стандарт", правонаступником якого є АТ "БАНК-ФОРВАРД" (далі Банк), із підписаною Заявою № 95325010, яка містить пропозицію (оферту) про укладення Договору № 95325010 про надання кредиту на суму 2493, 24 грн., строком 367 днів та використання платіжної картки, на умовах, викладених у цій заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток банк. Крім того в поданій заяві було передбачено відкриття рахунку клієнта № НОМЕР_3 .

Але, матеріали справи не містять доказів акцептування (прийняття) ПАТ "Банк Русский Стандарт" пропозиції викладеної в зазначеній вище заяві.

Так на підтвердження акцепту оферти відповідачки АТ "БАНК-ФОРВАРД" надав виписку з особового рахунку відповідачки № НОМЕР_4 , який не співпадає з номером рахунку, який передбачався для відкриття за заявою ОСОБА_1 від 14.02.2012 р., а саме з № 57690.

Крім того в розрахунку заборгованості та в рахунку виписці, які були надані позивачем до суду, також вказані номер договору № 100907860 та особовий рахунок відповідачки № НОМЕР_4 , які не відповідають номеру договору та номеру рахунку, які були зазначені ОСОБА_1 в заяві про укладення кредитного договору від 14.02.2012 року.

Таким чином з наданих позивачем банківських виписок та розрахунку, за вказаною заявою про укладення кредитного договору, неможливо встановити про наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "БАНК-ФОРВАРД".

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Розглядаючи позовні вимоги в цій частині, суд виходить із правової позиції Верховного Суду, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Висновки вказаної правової позиції Великої Палати зводяться до того, що банк, обґрунтовуючи наявність та розмір заборгованості, зокрема і окремих частин такої заборгованості, повинен надати підтвердження узгодження із позичальником саме тих умов, за якими таку заборгованість нараховує.

Вказані обставини свідчать про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ "БАНК-ФОРВАРД" заборгованості .

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення, підстави для відшкодування позивачу судових витрат, відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 280-282, 289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського

міського суду І.М. Нейло