ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 387/153/21

провадження № 22-ц/4809/1290/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», інтереси якого представляє Бистров С.А.

відповідач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року, у складі головуючого Майстер І.П. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 14.03.2014, укладеного між банком та ОСОБА_1 , позивач надав відповідачу кредит в сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначав, що відповідач не виконувала взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 28.01.2021 утворилася заборгованість перед позивачем в сумі - 40889,03 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, а тому просить стягнути заборгованість на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ«ПриватБанк» в рахунок оплати заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.03.2014 кошти в сумі 40889,03 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач посилається на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Вважає, що відсутні правові підстави існування між нею та позивачем обумовлених та зрозумілих для сторони позичальника в належній письмовій формі кредитного договору (суми кредиту, ціну (проценти) кредиту, комісії, строки повернення кредиту, штрафні санкції за порушення умов строків його повернення).

Призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (а.с.138).

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції вирішив розгляд справи проводити з повідомленням ( викликом ) учасників справи (а.с.139).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.

Задовольняючі позов суд першої інстанції послався на те, що позивачем доведено факт порушення відповідачем умов договору щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а тому має право вимагати повернення позики та сплати процентів, тобто відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору щодо повернення тіла кредиту.

Колегія суддів, не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір із ОСОБА_1 ..

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6000,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідачка погодилася з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом позичальника.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Звернувшись із даним позовом, банком було надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 14.03.2014 станом на 28.01.2021, який становить - 53661, 94 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 40889,03 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України в сумі 12772,91 грн.

Проте, позивач просив стягнути із відповідача лише частину суми заборгованості , яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 40889,03 грн ( а.с. 12-21).

З виписки за договором б/н станом на 02.02.2021, виданої на ОСОБА_1 , підтверджується факт користування кредитними картками (а.с.22-27).

В матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 02.07.2007 старт карткового рахунку, 14.03.2014 зміна кредитного ліміту ( кредитний ліміт 6000 грн, встановлення кредитного ліміту), 02.07.2017 зміна кредитного ліміту (кредитний ліміт 11000 грн, встановлення кредитного ліміту), 12.02.2018 зміна кредитного ліміту (кредитний ліміт 25000 грн, встановлення кредитного ліміту), 08.02.2019 зміна кредитного ліміту (кредитний ліміт 0,00 грн, зменшення кредитного ліміту) (а.с.28).

Вказані документи були оглянуті судом апеляційної інстанції.

Анкета заява від 14.03.2014, яка підписана відповідачем не містить встановленого кредитного ліміту і не містить даних про строк дії кредитного договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що строк дії картки № НОМЕР_1 , наданої за вказаним договором встановлено по травень 2021 року ,а матеріали справи не містять довідки щодо строку дії даного кредитного договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, не підписані відповідачем.

Виписка, яка міститься в матеріалах справи про рух коштів по кредитній карті не підписана і не завірена належним чином посадовими особами банку, а тому не є належним доказом у справі.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення даного позову, оскільки матеріали справи не містять доказів, що сторони домовились у письмовому вигляді про виникнення будь яких зобов`язань між ними грошового характеру.

Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Отже, з огляду на те, що відповідач є споживачем послуг, саме на банк покладається обов`язок дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні правочину з певним обмеженням дії принципу свободи цивільного договору зі сторони кредитора.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, в наданій анкеті-заяві відповідачу відсутні істотні умови кредитного договору, які є обов`язковими відповідно до вимогст.1054 ЦК України та відповідно яких суд мав би встановити суму кредит та наявність заборгованості за даним кредитом.

Виходячи з вищевикладеного, пред`явлений позов не підлягає задоволенню оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Відповідно дост.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 3405,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

31.12.2021 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний