Дата документу 23.12.2021
Справа № 501/3540/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу № 501/3540/20

за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про поділ майна подружжя;

та зустрічним позовом

позивача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

до

відповідача: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

предмет та підстави позову: про визнання майна особистою приватною власністю,

за участі учасників справи:

представника позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

представника відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

20.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позов мотивував тим, що з 27.08.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем, в період шлюбу сторонами набуто майно, житловий будинок АДРЕСА_3 на підставі договору-купівлі продажу з розстроченням платежу від 18.09.2017 року, земельну ділянку площею 0,0465 га, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.04.2015 року, та автомобіль марка SUZUKI GRAND VITARA, р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію/з від 03.08.2016 року.

Зазначене майно було набуто в шлюбі за спільні кошти подружжя та реєструвалось на відповідача. Тому позивач звернулася до суду та просить суд;

Визнатиза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 117,4 кв.м.

Визнатиза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0465 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0169, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнатиза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 27,7 кв.м.

Визнатиза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку автомобіля марка: Suzuki, Модель: grand vitara, Тип: легковий універсал-В, Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Попередньо визначити ОСОБА_1 вні (РНОКПП: НОМЕР_2 ) розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відстрочити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплату судового збору (який буде визначено судом) до ухвалення судового рішення у цій справі.

Стягнення з Відповідача на користь Позивача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 від 09.02.2021 року надав до суду зустрічну позовну заяву, про визнання майна особистою приватною власністю. Надав відзив на позов, зазначив, що в частині поділу майна - житлового будинку та земельної ділянки, суд має враховувати, що кошти на придбання майна відповідач позичив, та на час розгляду справи має заборгованість в розмірі 10 000,00 доларів США (десять тисяч) тому має біти враховано солідарний борг подружжя за договором позики від 15.09.2017 року, щодо транспортного засобу так як автомобіль зазнав технічної несправності, та недоцільності його подальшого використання, відповідач відчужив його на підставі договору купівлі - продажу від 27.11.2020 року та ціна склала 49 000,00 грн. (сорок дев`ять тисяч гривень), тому в цій частині вимог згоден виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 50% від вартості за продаж транспортного засобу, щодо поділу квартири - згоден лише на визнання за ОСОБА_1 23/50 частки (а.с. 45-48, 78-82).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні представника позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , підтримав заявлені позовні вимоги, просила суд задовольнити первинний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову. Щодо пропозиції про виплату грошової компенсації за транспортний засіб не погодилась з сумою.

В судовому засіданні представник відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 заперечувала проти заявлених вимог первинного позову, частково згодні з первинними вимогами за автомобіль згодні виплатити грошову компенсацію.

04.11.2020 року позивач за первинним позовом ОСОБА_1 надала до суду заяву про приєднання доказів (а.с. 33).

18.11.2020 року відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 35).

02.12.2020 року представник позивача за первинним позовом надала до суду заяву про приєднання доказів (а.с. 39).

21.01.2021 року представник відповідача за первинним позовом надала до суду клопотання про відкладення слухання справи (а.с. 42).

09.02.2021 року відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 надав до суду зустрічну позовну заяву, про визнання майна особистою приватною власністю (а.с. 45-48).

09.02.2021 року відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 надав відзив на позов, зазначив, що в частині поділу майна - житлового будинку та земельної ділянки, суд має враховувати, що кошти на придбання майна відповідач позичив, та на час розгляду справи має заборгованість в розмірі 10 000,00 доларів США (десять тисяч) тому має біти враховано солідарний борг подружжя за договором позики від 15.09.2017 року, щодо транспортного засобу так як автомобіль зазнав технічної несправності, та недоцільності його подальшого використання, відповідач відчужив його на підставі договору купівлі - продажу від 27.11.2020 року та ціна склала 49 000,00 грн. (сорок дев`ять тисяч гривень), тому в цій частині вимог згоден виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 50% від вартості за продаж транспортного засобу, щодо поділу квартири - згоден лише на визнання за ОСОБА_1 23/50 частки (а.с. 70-82).

01.03.2021 року представник відповідача за первинним позовом надала до суду клопотання про закриття підготовчого судового засідання (а.с. 107).

18.03.2021 року представник позивача за первинним позовом надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с. 116).

15.04.2021 року представник позивача за первинним позовом надала до суду заяву про розгляд справи за участю позивача (а.с. 119).

25.05.2021 року представник позивача за первинним позовом надала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 127).

22.06.2021 року представник позивача за первинним позовом надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с. 128).

03.08.2021 року представник позивача за первинним позовом надала до суду заяву про приєднання доказів до справи, заяви про допит свідків та згоду на отримання грошової компенсації по виплаті 50% вартості автомобіля в розмірі 100 656,00 грн. (а.с. 135-144).

29.09.2021 року представник відповідача за первинним позовом надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с. 153-155).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року відкрито провадження по справі в загальному порядку (а.с. 31).

09.02.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено заяву про об`єднання позовів та призначено до розгляду (а.с. 67).

01.03.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи (а.с. 109).

26.02.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області виправлено описку (а.с. 179).

11.03.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області в задоволенні заяви позивача про відвід судді відмовлено (а.с. 187).

07.04.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області в задоволенні заяви позивача про відвід судді відмовлено (а.с. 192).

23.06.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області підготовче судове засідання закрито та призначено до розгляду (а.с. 201)

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що за свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 від 27.08.2013 року , дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 від 16.02.2015 року у сторін народилась дитина донька ОСОБА_7 (а.с. 12).

Відповідно договору купівлі-продажу з розстроченням платежу від 18.09.2017 року ОСОБА_2 став власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 13-16).

Згідно купівлі-продажу з розстроченням платежу від 18.09.2017 року ОСОБА_2 став власником земельної ділянки, яка розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 17-20).

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від15.04.2015 року, ОСОБА_2 , є власником 1/1 частини майна, квартири АДРЕСА_4 (а.с. 21-23).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 - автомобіль Suzuki, Модель: grand vitara, Тип: легковий універсал-В, Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано з 03.08.2016 року на ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідно договору купівлі-продажу майнових прав № Р6129Б від 24.12.2012 року ОСОБА_2 та ООО «Рудиком Стройинвест» уклала договір на ЖМ «Радужний-1», буд. 6 кв. 129 з виплатами в семи частках (а.с. 52-58).

Згідно квитанцій від 27.12.2012 року, 29.03.2013 року, 04.07.2013 року 04.10.2013 року 03.01.2014 року, 04.04.20014 року та 28.04.2014 року ОСОБА_2 сплачував кошти за договором купівлі-продажу майнових прав № Р6129Б від 24.12.2012 року (а.с. 59-65).

Відповідно договору позики від 15.09.2017 року ОСОБА_2 позичив кошти в розмірі 42 000,00 доларів США за курсом в гривні відповідно 1 102 500,00 грн., з датою повернення до 15.03.2019 року (а.с. 85-86).

Згідно договору іпотеки від 15.09.2017 року ОСОБА_2 передав в заставу майно кв. АДРЕСА_4 (а.с. 87-88).

Відповідно договору купівлі продажу транспортного засобу 27.11.2020 року ОСОБА_2 продав автомобіль Suzuki, Модель: grand vitara, Тип: легковий універсал-В, Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 89-90).

Згідно консультаційного висновку про орієнтовний рівень значення ринкової вартості рухомого майна - автомобіль Suzuki, Модель: grand vitara, Тип: легковий універсал-В, Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , рік випуску 2008 станом на 05.04.2021 року приблизно становить7 200,00 доларів США що за курсом НБУ на дату оцінки становить 201 312 грн. (а.с. 141-144).

V. Оцінка Суду.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.ст. 60-71 СК України та згідно роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд зробив висновок про відмову в задоволенні первинного позову. За встановлених судом обставин, позов задоволенню не підлягає.

За зустрічним позовом.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення зустрічниз позовних вимог.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 про:

Визнанняза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 117,4 кв.м.

Визнанняза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0465 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0169, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнанняза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 27,7 кв.м.

Визнанняза ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку автомобіля марка: Suzuki, Модель: grand vitara, Тип: легковий універсал-В, Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Попереднього визначення ОСОБА_1 вні (РНОКПП: НОМЕР_2 ) розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відстрочення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплату судового збору (який буде визначено судом) до ухвалення судового рішення у цій справі.

Стягнення з Відповідача на користь Позивача судові витрати - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 и(РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі 6 356,00 грн. (шість тисяч триста п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право особистої приватної власності на 77/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 и(РНОКПП: ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судові витрати в розмірі 2 588,00 грн. (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок).

Повний текст рішення складено та підписано 23 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов.