Справа 636/1962/21
Провадження 2/633/147/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2021 року Печенізький районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Цимбалістенко О.В., за участю секретаря Панченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печенізького районного суду Харківської області цивільну справу № 636/1962/21 за позовом Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Міроєвський Є.Є. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що 09.07.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач свої зобов`язання не виконала внаслідок чого перед банком утворилась заборгованість.

Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 53611,77 грн. яка утворилася станом на 22.04.2021 року та складається з наступного: 19789,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28588,40 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5234,07 грн.- нарахована пеня а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що в порушення умов кредитного договору укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 , відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в кредитному договорі.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09.07.2021 року вказана вище справа була передана на розгляд за підсудністю до Печенізького районного суду Харківської області.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 03.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача надіслав на електронну адресу суду клопотання проводити розгляд справи без його участі . Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, була повідомлена своєчасно та належним чином. 31.08.2021 року подала до канцелярії суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Розгляд справи призначеної о 10 годині 28.09.2021 р. просила проводити без її участі.

Інших заяв, клопотань та заперечень від учасників справи до суду не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору № б/н від 09.07.2010 року укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Разом з цим, в позовній заяві не зазначено, процентну ставку за користування кредитними коштами, яка визначена на час підписання анкети-заяви позичальником.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку вбачається, що сума бажаного кредитного ліміту по платіжній картці «Універсальна» була зазначена у розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень.

В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 25 100,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено Договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

14.06.2018 року відбувалася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» на Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 09.07.2010 року підтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що станом на 22.04.2021 року заборгованість відповідача перед банком становить в загальному розмірі 53611 грн. 77 коп. та складається з наступного: 19789 грн. 30 коп. - заборгованість за тілом кредита; 28588 грн. 40 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5234 грн.07 коп.- нарахована пеня.

Згідно з умовами вказаного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користуванням кредитом. Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

З позовної заяви вбачається, що розмір кредитного ліміту в подальшому було збільшено до 25 100,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

За правилами передбаченими ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів нарахованих на прострочений кредит відповідно до статті 625 ЦК України, позивач не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Відповідач порушила свої зобов`язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 22.04.2021 року у розмірі 54443,70грн., яка складається з наступного: 19789,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28588,40 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5234,07 грн. - нарахована пеня.

Отже, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 ст. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 610, 612, 624, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Чугуївським РВ УДМС України в Харківській області 11.06.2013 року, РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО № 305299) заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 09.07.2010 року, що утворилась станом на 22.04.2021 року, у розмірі 19789,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28588,40 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5234,07 грн. - нарахована пеня, а всього стягнути - 53611,77грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Чугуївським РВ УДМС України в Харківській області 11.06.2013 року, РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО № 305299) на користь АТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО № 305299) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення виготовлено 28.09.2021 року.

Суддя: О. В. Цимбалістенко