Справа № 752/2595/21
Провадження № 2/752/4949/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Машкевич К.В.

при секретарі Гненик К.П.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 294 108,59 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України проведено позаплановий внутрішній аудит діяльності AT «ДПЗКУ» за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, за результатами якого складено Аудиторський звіт від 20.03.2020 № 2501-3/4 та встановлено, що директору філії AT «ДПЗКУ» «Львівський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_1 , поряд з встановленою доплатою за суміщення вакантної посади директора філії AT «ДПЗКУ» «Хлібна база № 89» без наказу керівника Товариства незаконно було нараховано оклад директора цієї філії з липня 2018 року у розмірі 294 108,59 грн, що свідчить про безпідставність отримання відповідачем вказаних вище коштів.

Відповідно до Статутів Товариства від 29.09.2017 та від 29.08.2019, а також Колективного договору за суміщення посад передбачається доплата у розмірі до 100 % тарифної ставки посадового окладу, яка визначається головою Правління шляхом прийняття наказу AT «ДПЗКУ».

Проте, відповідач, в порушення вказаних вище внутрішніх документів Товариства, без належної підстави, зокрема Наказу роботодавця, самостійно видав наказ філії «Хлібна база №89» № 2-К від 03.07.2018, а також наказ філії «Хлібна база №89» № 03-К від 08.07.2019 та встановив собі заробітну плату на філії «Хлібна база №89» в розмірі 100 % та 110 % відповідно, всупереч тому, що згідно Наказів ПАТ «ДПЗКУ» від 02.07.2018 року №601-к та від 08.07.2019 №487-к «Про суміщення посад» таких доплат відповідачу встановлене не було.

Таким чином, за період з липня 2018 по квітень 2020 року ОСОБА_1 безпідставно отримував повний розмір посадового окладу директора філії «Львівський комбінат хлібопродуктів» і повний розмір посадового окладу директора філії «Хлібна база № 89» і 10 % від посади директора філії «Хлібна база № 89» за суміщенням.

Крім того, табелі обліку робочого часу філії «Хлібна база № 89», де зазначається розмір заробітної плати, підписані самим же відповідачем, що свідчить про недобросовісність ОСОБА_1 , як набувача грошових коштів Товариства, оскільки відповідач, усвідомлюючи протиправність своїх дій, видавав накази всупереч положенням Статуту та безпідставно отримував грошові кошти у розмірі 294 108,59 грн.

Позивач звертався до відповідача з листом-вимогою від 16.11.2020 про повернення зайво отриманих коштів у розмірі 294 108,59 грн., проте така вимога відповідачем задоволена не була.

На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.

Крім того, відповідач повідомлявся, про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 № 593 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764», перетворено державне підприємство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» у Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та визначено, що повноваження з управління корпоративними правами підприємства здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України та 100 відсотків акцій публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України.

Згідно наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства від 16.10.2019 №221 «Про утворення комісії з питань передачі об`єктів державної власності», повноваження з управління корпоративними правами держави, які належали до сфери управління Мінагрополітики, передані до сфери управління Мінекономіки.

Судом встановлено, що Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України проведено позаплановий внутрішній аудит діяльності AT «ДПЗКУ» за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, за результатами якого складено Аудиторський звіт від 20.03.2020 № 2501-3/4 та встановлено, що директору філії AT «ДПЗКУ» «Львівський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_1 , поряд з встановленою доплатою за суміщення вакантної посади директора філії AT «ДПЗКУ» «Хлібна база № 89» без наказу керівника Товариства незаконно було нараховано оклад директора цієї філії з липня 2018 року у розмірі 294 108,59 грн.

Згідно з Наказом ПАТ «ДПЗКУ» від 02.07.2018 року № 601-к «Про суміщення посад» ОСОБА_1 , директор філії ПАТ «ДПЗКУ» «Львівський комбінат хлібопродуктів» приступив, за його згодою, до виконання поряд з його основною роботою, додаткової роботи за вакантною посадою директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Хлібна база №89» у порядку суміщення посад без звільнення його від основної роботи з 03 липня 2018 року до заповнення вакантної посади.

Відповідно до Наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 08.07.2019 № 487-к «Про суміщення посад» ОСОБА_1 , директор філії ПАТ «ДПЗКУ» «Львівський комбінат хлібопродуктів» приступив, за його згодою, до виконання поряд з його основною роботою, додаткової роботи за вакантною посадою директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Хлібна база №89» у порядку суміщення посад без звільнення його від основної роботи з 08 липня 2019 року до заповнення вакантної посади; встановлено ОСОБА_1 , доплату в розмірі 10 % посадового окладу директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Хлібна база №89» з 08.07.2019 до заповнення вакантної посади.

Таким чином, згідно наказів Товариства ОСОБА_1 , за весь перевірений період отримував заробітну плату директора філії AT «ДПЗКУ» «Львівський комбінат хлібопродуктів», як за основним місцем роботи, так і суміщував посаду директора філії «Хлібна база №89» на умовах

доплати в розмірі 10 % від посадового окладу директора філії.

Згідно розрахункових листів за період з липня 2018 року по квітень 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримував повний розмір посадового окладу директора філії «Львівський комбінат хлібопродуктів» і «Хлібна база № 89» і 10 % від посади директора філії «Хлібна база № 89» за суміщенням.

Таким чином, ОСОБА_1 , як в.о. директору філії «Хлібна база № 89» без наказу AT «ДПЗКУ» незаконно нараховано оклад директора зазначеної філії у сумі 294 108,59 грн за період з липня 2018 року по квітень 2020 року та зайво перераховано єдиний соціальний внесок в розмірі 64 703,89 грн.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 105 КЗпП України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.11.2018 у справі №804/3583/17, слідує наступне. «Суміщення професій/посад розцінюється як виконання працівником на тому ж підприємстві поряд із основною роботою, встановленою його трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою).

Разом з тим, суміщення професій (посад) має такі особливості: робота за другою посадою не відображається в табелі обліку використання робочого часу; друга посада залишається вакантною; для допущення працівника до роботи за суміщенням посад, за загальним правилом, достатньо подання заяви працівником та видачі керівником наказу про суміщення; окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у наказі про суміщення; оплата роботи за другою посадою на законодавчому рівні класифікується як надбавка до заробітної плати.

Міністерством праці та соціальної політики України у листі від 19 квітня 2011 року №126/06/186-11 було роз`яснено, що виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення працівника від своїх основних обов`язків - це заміна працівника, відсутнього у зв`язку з хворобою, відпусткою (без звільнення від основних трудових обов`язків), коли працівник поряд із своєю основною роботою виконує обов`язки тимчасово відсутнього працівника. При цьому призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою не допускається.

Отже, виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника характеризується так: виконання додаткових обов`язків у цьому разі означає фактичну заміну працівника, тимчасово відсутнього з причин, які дозволяють зберігати за відсутнім працівником місце роботи (відрядження, відпустка тощо); поряд з виконанням додаткових функцій працівник продовжує виконувати свою основну роботу, яка передбачена трудовим договором; виконання додаткових обов`язків відбувається протягом його робочого дня, який встановлений умовами укладеного з ним трудового договору; виконання додаткових обов`язків оформлюється наказом керівника підприємства про покладання додаткових функцій з виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника; призначення працівника виконуючим обов`язки тимчасово відсутнього працівника здійснюється за згодою працівника, якого призначають; відповідно до статті 105 КЗпП України працівнику також провадиться доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у відповідному наказі.

Щодо питання оплати праці при суміщенні професій (посад) і виконанні обов`язків тимчасово відсутнього працівника, перш за все, необхідно зауважити, що в обов`язковому порядку до звичайної заробітної плати відповідного працівника здійснюється нарахування відповідної доплати.

На відміну від роботи за сумісництвом, що оплачується пропорційно відпрацьованому часу, доплати при суміщенні професій (посад) і виконанні обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються у фіксованих відсотках до тарифної ставки (окладу).

Що стосується розміру доплат, в ідеальному варіанті їх конкретні розміри деталізуються у колективному договорі підприємства або в іншому локальному акті, що регулює питання оплати праці (наприклад положення про оплату праці). Чинне законодавство України не деталізує конкретні розміри відповідних доплат для приватної (небюджетної) сфери та у цілому залишає це питання на розсуд роботодавця».

Враховуючи зазначене вбачається, що розмір доплат при суміщенні професій (посад) встановлюється у колективному договорі підприємства або в іншому локальному акті, що регулює питання оплати праці. Чинне законодавство України не визначає конкретні розміри відповідних доплат для приватної (небюджетної) сфери.

Між адміністрацією і первинними профспілковими організаціями Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» укладено Колективний договір на 2019-2021 року.

П. 6.10 Розділу VI «Нормування і оплата праці» Колективного договору передбачено, що перелік і розміри доплат і надбавок до посадових окладів і тарифних ставок та порядок їх застосування встановлюється згідно з Положенням.

Вищезазначеним Положенням про умови визначення розмірів та виплати доплат і надбавок до посадових окладів і тарифних ставок передбачено доплату за суміщенням професій (посад) у розмірі до 100 % тарифної ставки посадового окладу) за вакансією.

Відповідно до п.п. 4 та п.п. 9 п. 11.9 положення Статуту ПАТ «ДПЗКУ», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2017 № 525 (далі - Статут від 29.09.2017) Голова Правління видає накази, затверджує інструкції та інші документи з питань діяльності Товариства; затверджує організаційну структуру та штатний розпис Товариства, тарифи ставки, доплати і надбавки працівників Товариства і інших осіб, що залучаються до роботи в ньому у порядку встановленому законодавством.

Аналогічні положення містяться в Статуті ПАТ «ДПЗКУ», затвердженому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.08.2019 № 502 (далі - Статут від 29.08.2019).

Таким чином, відповідно до Статутів Товариства від 29.09.2017 та від 29.08.2019, а також Колективного договору за суміщення посад передбачається доплата у розмірі до 100 % тарифної ставки посадового окладу, яка визначається головою Правління шляхом прийняття наказу AT «ДПЗКУ».

Вбачається, що відповідач в порушення вказаних вище внутрішніх документів Товариства, без належної підстави, зокрема Наказу роботодавця, самостійно видав наказ філії «Хлібна база №89» № 2-К від 03.07.2018, а також наказ філії «Хлібна база №89» № 03-К від 08.07.2019 та встановив собі заробітну плату на філії «Хлібна база №89» в розмірі 100 % та 110 % відповідно, всупереч тому, що згідно Наказів ПАТ «ДПЗКУ» від 02.07.2018 року №601-к та від 08.07.2019 №487-к «Про суміщення посад» таких доплат відповідачу встановлене не було.

Отже, за період з липня 2018 по квітень 2020 року ОСОБА_1 безпідставно отримував повний розмір посадового окладу директора філії «Львівський комбінат хлібопродуктів» і повний розмір посадового окладу директора філії «Хлібна база № 89» і 10 % від посади директора філії «Хлібна база № 89» за суміщенням.

Табелі обліку робочого часу філії «Хлібна база № 89», де зазначається розмір заробітної плати, підписані відповідачем, що свідчить про недобросовісність відповідача, як набувача грошових коштів Товариства, оскільки відповідач, усвідомлюючи протиправність своїх дій, видавав накази всупереч положенням Статуту та безпідставно отримував грошові кошти у розмірі 294 108,59 грн.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України підлягає поверненню безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо їх виплата проведена юридичною особою за наявності недобросовісності з боку набувача.

Виходячи із системного аналізу ст. 1215 Цивільного кодексу України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Встановлено, що відповідач отримував 100 % посадового окладу директора філії AT «ДПЗКУ» «Хлібна база №89» за те, що суміщав посаду директора філії «Хлібна база №89» та одночасно отримував 10 % від посадового окладу директора філії AT «ДПЗКУ» «Хлібна база №89». Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 було здійснено дворазове нарахування заробітної плати в розмірі 100 % та 10 % посадового окладу за суміщення посади директора філії AT «ДПЗКУ» «Хлібна база №89».

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позовом, а саме те, що відповідач отримав від позивача спірні грошові кошти у розмірі 294 108,59 грн. за відсутності відповідного наказу AT «ДПЗКУ» щодо встановлення ОСОБА_1 заробітної плати за суміщення посади в.о. директора філії «Хлібна база № 89» у розмірі 100 % посадового окладу, в результаті рахункової помилки та недобросовісності з боку відповідача.

Вбачається, що позивач звертався до відповідача з листом-вимогою від 16.11.2020 № 130-2- 19/4694 щодо повернення зайво отриманих коштів у розмірі 294 108,59 грн., проте така вимога позивача була залишена відповідачем без задоволення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 411,65 грн.

Керуючись ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 94, 105 КЗпП, ст. 1215 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 178, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь AT «Державна продовольчо-зернова корпорація України (код ЄДРПОУ 3724 3279, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1) грошові кошти у розмірі 294 108,59 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 411,65 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: