Житомирський апеляційний суд
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/14409/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 4 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство " Державний ощадний банк України" звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що 23 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений договір, згідно з яким банк надав відповідачці кредит в розмірі 495000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,0 % річних, строком до 22 серпня 2018 року.

Оскільки відповідачка належним чином не виконує умови договору щодо своєчасного повернення тіла кредиту та сплати відсотків станом на 22 листопада 2018 року виникла заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 511653 грн. 52 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати тіла кредиту у розмірі 318306 грн. 23 коп., заборгованості зі сплати відсотків у сумі 73536 грн. 03 коп., 33587 грн. 13 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9607 грн. 97 коп. пені за порушення строків сплати відсотків, інфляційних нарахувань на суму простроченого тіла кредиту у сумі 47065 грн. 58 коп., інфляційних нарахувань на суму прострочених відсотків у розмірі 11263 грн. 80 коп., трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 14661 грн. 58 коп. та трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 3625 грн. 20 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 511653 грн. 52 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 4 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит №9125905 від 23 серпня 2013 року у розмірі 511653 грн. 52 коп. та 7674 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2017 року встановлено, що заборгованість за даним кредитним договором виникла у листопада 2014 року. Отже, звернення до суду з позовом у грудні 2017 року вказує на пропуск банком трирічного строку позовної давності.

Звертає увагу на ту обставину, що розмір заборгованості не підтверджений належними та допустимими доказами.

Також зазначає, що після пред`явлення вимоги про дострокове погашення боргу позивач не мав права нараховувати відсотки.

Постановою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 4 червня 2019 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Стягнуто і ОСОБА_1 на користь ПАТ « Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит у розмірі 407666 грн. 04 коп. та 3774 грн. 08 коп. судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року скасовано постанову Житомирського апеляційного суду від 4 червня 2019 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит №9125905, за умовами якого відповідачці наданий кредит у розмірі 495000 грн. 71 коп. на строк до 22 серпня 2018 року.

Договором також передбачено, що за користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка у розмірі 19,0 % річних.

Сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 12841 грн., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок (пункти 3.3.2 та 3.3.3 договору).

Відповідно до пункту 3.9.1 договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем/поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником та банком, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом ( разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором).

Пунктом 3.9.2 договору також передбачено, що виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Сторони підтверджують, що термін дострокового повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів, що містяться у вимозі банку, направленій позичальнику, відповідно до цього пункту договору є зміною терміну остаточного повернення кредиту в бік його зменшення. Сторони домовилися, що вказана у цьому пункті зміна терміну, на який надано кредит, не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у абзаці першому цього пункту договору строк починає відліковуватися з дати вручення позичальнику відправлення, яка зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення, або з дати, зазначеної на такому листі позичальником при отриманні позичальником зазначеного листа особисто.

Згідно д пунктом 4.2.2 договору при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, більше ніж на три місяці, а також в інших передбачених цим договором випадках, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів.

З метою забезпечення належного виконання умов цього договору майновий поручитель - ОСОБА_2 , передав в іпотеку позивачеві житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з даними вимогами, банк надав розрахунок, який містить інформацію про те, що станом на 22 листопада 2018 року виникла заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 511653 грн. 52 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати тіла кредиту у розмірі 318306 грн. 23 коп., заборгованості зі сплати відсотків у сумі 73536 грн. 03 коп., 33587 грн. 13 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9607 грн. 97 коп. пені за порушення строків сплати відсотків, інфляційних нарахувань на суму простроченого тіла кредиту у сумі 47065 грн. 58 коп., інфляційних нарахувань на суму прострочених відсотків у розмірі 11263 грн. 80 коп., трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 14661 грн. 58 коп. та трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 3625 грн. 20 коп.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала кредитні зобов`язання, позивач у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив звернути стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2017 року скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову з інших підстав.

При цьому, судом було встановлено, що починаючи з листопада 2014 року ОСОБА_1 належним чином не виконувала кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим банк 13 червня 2016 року направив вимоги боржнику та іпотекодавцю про дострокове повернення всієї суми кредиту та інших платежів, передбачених договором про іпотечний кредит. Вищезазначені вимоги були отримані 17 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін) ( частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 536 ЦК України також передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як свідчить розрахунок заборгованості, борг зі сплати тіла кредиту становить 318306 грн. 23 коп. Доказів на спростування цього розрахунку ОСОБА_1 не надала. Відтак вона зобов`язана сплатити позивачеві 318306 грн. 23 коп. заборгованості за тілом кредиту.

Щодо позовних вимог про стягнення відсотків та пені слід зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, банк змінив строк кредитування, направивши боржнику та майновому поручителю вимоги про дострокове повернення всієї суми боргу. Такі вимоги були отримані 17 червня 2016 року. Відтак, враховуючи положення пункту 3.9.2 договору про іпотечний кредит, строк кредитування тривав до 17 серпня 2016 року.

Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Таким чином, позивач вправі нараховувати відсотки та пеню до 17 серпня 2016 року. Після закінчення строку кредитування права банку підлягають захисту у порядку, передбаченому статтею 625 ЦК України.

Враховуючи інформацію щодо наявної помісячної заборгованості за тілом кредиту, відсоткову ставку у розмірі 19,0 % річних, а також строк кредитування, розмір заборгованості за відсотками, які нараховані до 17 серпня 2016 року, становить 21267 грн. 20 коп.

Оскільки пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків нарахована поза межами строку кредитування, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Право на нарахування інфляційних та трьох відсотків річних виникло у позивача після закінчення строку кредитування, з 18 серпня 2016 року. Таким чином на корить ПАТ « Державний ощадний банк України» підлягає стягненню 20275 грн. 77 коп. інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату тіла кредиту та 10201 грн. 17 коп. за порушення строків сплати відсотків.

Окрім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню три відсотки річних, які нараховані з 18 серпня 2016 року по 22 листопада 2018 року, у розмірі 6145 грн. 44 коп. за порушення строків повернення тіла кредиту та у сумі 3393 грн. 13 коп. за несвоєчасну сплату відсотків.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за вказаним договором про іпотечний кредит становить 379588 грн. 94 коп.

Оскільки строк кредитування тривав до 17 серпня 2016 року, а з даним позовом банк звернувся до суду у грудні 2017 року, посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку позовної давності, є безпідставним.

Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги задоволено частково ( на 74,18 %), на користь позивача також підлягає стягненню 5693 грн. 16 коп. судового збору.

Внаслідок часткового задоволення апеляційної скарги ( 25,82 %) з ПАТ « Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2972 грн. 45 коп.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 4 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит №9125905 від 23 серпня 2013 року у розмірі 379588 грн. 94 коп. та 5693 грн. 16 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 2972 грн. 45 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: