Справа № 214/3551/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Посувайло Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу №214/3551/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович про визначення додаткового строку три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, -

ПОСТАНОВИВ:

Адвокат Руденко Ю.В. звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович про визначення додаткового строку три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від інфаркту головного мозку померла ОСОБА_3 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 17.09.2020 складено відповідний актовий запис № 1524.

На момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 одна.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та його мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , товаришували із сусідкою ОСОБА_3 . Мати Позивача та ОСОБА_3 тепло, по-жіночому спілкувалися, підтримували одна одну морально, мали спільні інтереси. Позивач особисто приймав участь у вирішенні за необхідності побутових питань ОСОБА_3 , які потребували чоловічої сили.

26.11.2015 року ОСОБА_3 добровільно, без будь-якого примусу, здійснила своє волевиявлення та зробила на випадок своєї смерті таке розпорядження: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності вона заповідала позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач після смерті ОСОБА_3 нічого про складений нею на його ім`я заповіт не знав, оскільки не просив про укладення останнього стосовно себе.

Мати позивача, ОСОБА_4 вже після сплину передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини повідомила його про те, що дійсно ОСОБА_3 , яка не мала родичів, на знак подяки за останні роки спокою, взаєморозуміння та турботи з боку сусідів - сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , добровільно вирішила заповісти позивачу квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, про складений на своє ім`я ОСОБА_3 26.11.2015 заповіт позивач не знав. Відносини з померлою ОСОБА_3 були порядними, без матеріальної зацікавленості, щирими, а тому, яка «доля» майна ОСОБА_3 він особисто не цікавився.

05.04.2021 року за вих. 254/02-31 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. за результатом розгляду заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Підставою відмови був пропуск спадкоємцем, тобто позивачем, строку для прийняття спадщини. Одночасно, нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що пропуск ним строку для прийняття спадщини у зв`язку із незнанням про наявність заповіту на його ім`я є поважною причиною та такою, що створила істотні перешкоди для вступу у спадщину.

Отже іншого шляху, як вирішення питання для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у позивача немає.

Ухвалою від 12.05.2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Крім того, зазначеною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацка Я.О. завірену належним чином копію спадкової справи 40/2021 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 25.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні пред`явлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що надано недостатньо доказів на підтвердження обставин зазначених позивачем.

Третя особа в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до заповіту від 26.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дацком В.Я., ОСОБА_3 заповіла усе своє майно ОСОБА_1 (а.с.46).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно з ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Як було встановлено судом, постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу від 05.04.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, а вчинення нотаріальної дії без встановлення такого факту, суперечить чинному законодавству України (а.с.59).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними.

ОСОБА_1 просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) місяці.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що він після смерті ОСОБА_3 нічого про складений нею на його ім`я заповіт не знав, оскільки не просив про укладення останнього стосовно себе. Його мати ОСОБА_4 вже після сплину передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини повідомила його про те, що дійсно ОСОБА_3 , яка не мала родичів, на знак подяки за останні роки спокою, взаєморозуміння та турботи з боку сусідів добровільно вирішила заповісти йому все своє майно, зокрема квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Про складений на своє ім`я ОСОБА_3 26.11.2015 заповіт він не знав. Відносини з померлою ОСОБА_3 були порядними, без матеріальної зацікавленості, щирими, а тому, яка «доля» майна ОСОБА_3 він особисто не цікавився.

Зазначені позивачем обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .

Позивач вважає, що причини його пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17.

Отже, на переконання суду, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із незнанням про наявність заповіту на його ім`я є поважною причиною та такою, що створила істотні перешкоди для вступу у спадщину, що відповідає судовій практиці у справах про спадкування, зокрема постанові Верховного Суду від 13.03.2020 у справі №314/2550/17 (провадження №61-41480св18) з посиланням на п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування».

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч.3 ст.1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 90, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом за померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати винесення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, адреса: вул. Володимира Великого, 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, адреса: вул. Володимира Великого, 51/40, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст судового рішення складено 19.11.2021 року.

Суддя А.В. Ткаченко