№ 637/1038/21
№ 2-о/637/50/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2021 року смт Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Бутрик Ю.С.,

заявник: представник за довіреністю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Шевченківська селищна рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті,

у с т а н о в и в :

У вересні ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , звернулася до суду з вимогою встановити факт, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_5 , його батьком померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявника, ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 не подав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строки, передбачені ст. 1270 Цивільного кодексу України, і не міг підтвердити в нотаріальному порядку факт вступу в управління та володіння спадковим майном. Заявник вказує, що нею в строки, передбачені ст. 1270 Цивільного кодексу України, подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, Проте, звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, який в свою чергу прийняв спадщину фактично після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ій було відмовлено в зв`язку з неможливістю підтвердження в нотаріальному порядку факта вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 після смерті його батька ОСОБА_6 .

Заявнник зазначає, що на день смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та вів спільне господарство з батьком в його домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом шестимісячного строку з дня смерті свого батька, ОСОБА_4 не заявляв відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , оскільки фактично на час відкриття спадщини постійно проживав з ним. Отже, він фактично прийняв спадщину після смерті батька, проте в зв`язку з реєстрацією його місця проживання за іншою адресою та відсутністю документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті свого чоловіка.

25.10.2021 провадження у цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження /а.с. 19/.

Представник заявника у судовому засіданні заявлену вимогу підтримала та наполягала на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують та покладаються на винесення рішення судом за наявними доказами у справі.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, з`ясувавши позицію представника заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 16 квітня 1997 року Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області, видано на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 5-6/.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 07.04.2021 Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), підтверджено смерть ОСОБА_4 /а.с.7/.

Згідно свідоцтву про одруження від 04.09.2002 року, заявник змінила прізвище на ОСОБА_2 /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 20.10.2015 виконавчим комітетом Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 05.07.1975 року, батьками ОСОБА_4 зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ( російською мовою) /а.с. 10 /.

Згідно договору дарування, виготовленого на бланку серії ВАС № 362641, ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_6 прийняв у дар цілий житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 /а.с. 11/.

Актом про спільне проживання встановлено, що ОСОБА_4 проживав разом та вів спільне господарство з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 12/.

Листом від 22.06.2021 р. за № 376/02-17 Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з неможливістю підтвердження в нотаріальному порядку факта вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 13/.

За даними погосподарської книги № 1 на 2021-2025 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , громадянин ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 в складі сім`ї: дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_10 , онук - ОСОБА_11 .

Згідно інформації державної нотаріальної контори після померлого ОСОБА_4 в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України, з заявами звернулися дружина ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом та донька ОСОБА_10 про відмову від прийняття спадщини. Згідно інформаційній довідці зі спадкового реєстру заповіти відсутні. Заведена спадкова справа за № 63/2021. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Встановлення даного факту потрібно заявнику для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що знає заявника з 2000 року, були однокласниками з її чоловіком. ОСОБА_4 жив та доглядав свого батька до дня його смерті за місцем мешкання останнього.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що є сусідом заявниці. Знав її чоловіка ОСОБА_4 , який помер в 2021 році. Останній за життя проживав зі своїм батьком по АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Отже заявник надала докази, сукупністю яких підтверджується, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини постійно проживав та вів спільне господарство зі спадкодавцем ОСОБА_6 , його батьком, до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, з яким звкернулась заявник, іншим порядком неможливо, оскільки під час постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 був зареєстрований за іншою адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_6 , його батьком, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення направити заінтересованій особі.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І. Островська