Справа № 360/1571/19
Провадження № 2/752/1409/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Бондар І.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Ковальчука Я.Г.

у місті Києві в приміщенні суду розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,

встановив:

17.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовом про стягнення майнової та моральної шкоди з ОСОБА_1 , ОСОБА_2

02.09.2019 року суддею Бородянського районного суду Київської області Унятицьким Д.Є. постановлено ухвалу про направлення справи до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

01.10.2019 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди Голосіївському районному суду м. Києва.

04.11.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

13.10.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог з урахуванням заяви про їх доповнення та уточнення, позивачем зазначено, що на початку березня 2007 року, а потім в кінці травня 2009 року він надав у борг відповідачам грошові кошти на загальну суму 357 000, 00 дол. США для придбання готелю на території АР Крим. Крім того, ним надавалися в борг ще 18 000, 00 дол. США, які повернуті відповідачами. Зазначені кошти він позичав без будь-якого документального підтвердження, зокрема у вигляді розписок. У 2011 році відповідачі запропонували протягом п`яти років повертати щорічно по 40 000, 00 дол. США, загалом повернуто 200 000, 00 дол. США.

Просив стягнути з відповідачів на його користь 250 000, 00 дол. США матеріальної шкоди та 500 000, 00 грн. моральної шкоди.

07.02.2020 року відповідачка ОСОБА_2 направила на адресу суду відзив на позов, відповідно до змісту якого заперечувала проти позову у повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні.

Будучи присутнім у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов до суду не подав, з будь-якими іншими клопотаннями не звертався.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Ковальчук Я.Г., заперечував проти позову, зазначивши, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності боргових зобов`язань відповідачів перед ним.

Заслухавши думку позивача, представника відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 250 000, 00 дол. США, які були надані ним в борг останнім та 500 000, 00 грн. моральної шкоди.

Водночас позивач зазначає, що письмові докази у вигляді розписок або договорів у нього відсутні, оскільки відповідач ОСОБА_1 є його рідним братом, а ОСОБА_2 дружиною брата, а тому у них були хороші стосунки, які будувалися на довірі, тому надаючи кошти в борг, будь-яких боргових документів від останніх він не вимагав.

Натомість, відповідачка ОСОБА_2 не визнала заявлені вимоги та додала до відзиву на позов розписку написану власноручно позивачем ОСОБА_1 30.08.2017 року в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 будь-яких фінансових претензій до ОСОБА_1 та членів його сім`ї не має (а.с. 119).

В той же час, позивач ОСОБА_1 будь-яких доказів на спростування зазначеної розписки або ж неналежності почерку йому, не надав.

Відповідно до вимог ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ст. 80, ч. 1 ст. 81, ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду ; позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Досліджені судом матеріали справи не містять жодних належним, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо передачі ОСОБА_1 грошових коштів відповідачам, крім того, зворотно містять розписку позивача про відсутність у нього будь-яких фінансових претензій до відповідачів.

Відтак, зазначені позивачем ОСОБА_1 вимоги про повернення грошових коштів у розмірі 250 000, 00 дол. США не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно не підлягають задоволенню вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000, 00 грн.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 січня 2022 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк