Справа № 336/8670/21
Провадження № 4-с/336/54/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участі секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат», в особі представника адвоката Кальченка Андрія Володимировича на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко Вікторії Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

В С Т А Н О В И В:

25.10.2021 р. до Шевченківського районного суду м, Запоріжжя надійшла скарга АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат», в особі представника адвоката Кальченка А.В. на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

За скаргою АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. щодо виконання виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у ВП 64059371 та ВП 64059290, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця усунути допущене порушення Закону України «Про виконавче провадження».

Судові засідання призначалися на 04.11.2021р., 29.11.2021р., 17.12.2021р..

В судові засідання державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Радченко В.С. не з`явилася, пояснень, заяв чи клопотань суду не надала.

17.12.2021 р. представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Середа А.А. подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі і участі ОСОБА_2 , до якої додав заяву, за змістом якої просить відмовити у задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) не з`явився, пояснень, заяв чи клопотань суду не надав.

02.11.2021р., 25.11.2021р. та 09.12.2021р. на електронну адресу суду від представника АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» - адвоката Кальченка А.В., надійшло клопотання (скріплене електронним цифровим підписом) про проведення судових засідань без його участі. За змістом клопотання, скаргу АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» підтримав, просив її задовольнити, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко Вікторії Сергіївни щодо виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020р. № 336/2346/20 в виконавчому провадженні № 64059371 та в виконавчому провадженні № 64059290, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64059371 та у виконавчому провадженні № 64059290 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020р. № 336/2346/20.

Розглянувши викладені у скарзі доводи, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 06.05.2020 р. АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» звернулося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за порушення виконання грошового зобов`язання в сумі 31 988, 77 грн., яка складається з трьох процентів річних в сумі 8 563, 06 грн., інфляційних витрат в сумі 23 425, 71 грн.

15.10.2020 р. рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позов задоволено.

21.12.2020 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видані наступні виконавчі листи: виконавчий лист № 336/2346/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» грошових коштів за порушення грошового зобов`язання в сумі 31 988, 77 грн., яка складається з трьох процентів річних в сумі 8 563, 06 грн., інфляційних втрат в сумі 23 425, 71 грн.; виконавчий лист № 336/2346/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» судового збору в сумі 2 102, 00 грн., витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 3 500, 00 грн.

12.01.2021 р. за зазначеними вище листами державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. відкриті виконавчі провадження № 64059371 (стягнення грошового зобов`язання в сумі 31 988, 77 грн.) та № 64059290.

24.02.2021 р. державним виконавцем у виконавчому провадженні № 64059290 винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних та постанова про виправлення помилки у процесуальному документі.

25.02.2021 р. постановами державного виконавця виконавчі провадження № 64059371 та № 64059290 приєднані до зведеного виконавчого провадження № 42854753.

Також до зведеного виконавчого провадження № 42854753 входить ВП № 52145367 з примусового виконання виконавчого листа від 28.07.2016 р. виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 320/10205/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» 95 000, 00 грн.

В ході виконання державним виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на яку накладений арешт.

Згідно п. 28 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 р. № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

В матеріалах виконавчого провадження, також, не міститься інформація щодо звернення державним виконавцем до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо отримання дозволу на реалізацію квартири (її частини) АДРЕСА_2 , межах виконання виконавчих листів, виданих у справі № 336/2346/20.

До теперішнього часу, рішення суду добровільно не виконано.

Отже, після 09.08.2021р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. не проводилися належні, та об`єктивні дії пов`язані з виконанням вищезазначеного рішення суду.

Таким чином, державний виконавець порушила строки щодо виявлення рахунків, рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , як то передбачено п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»; не звернулася до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо отримання дозволу на реалізацію квартири (її частини) АДРЕСА_2 ; не вжила заходів щодо оцінки майна ОСОБА_1 ; не направила запит до ДПС України щодо перевірки та виявлення джерел доходів ОСОБА_1 та факту перебування ОСОБА_1 серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України; не направила запит до Реєстраційної служби щодо наявності у власності ОСОБА_1 належного йому майна - об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі); не направила запит до нотаріату Міністерства юстиції України щодо наявності у власності ОСОБА_1 належного йому нерухомого майна; не витребувала від Фонду Державного майна України відомостей про те, чи брав участь ОСОБА_1 відповідно до діючого законодавства участь в приватизації майна; не витребувала від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді ОСОБА_1 земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, з метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту; не направила запитів до ДП «Національні інформаційні системи» щодо встановлення факту видання ОСОБА_1 довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, котре належить ОСОБА_1 ; не направила запит до Державної авіаційної служби України про наявність у власності ОСОБА_1 належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України; не направила запит до Міністерства економічного розвитку та торгівлі про наявність за ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, тощо; не направив запит до ДПС України про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за ОСОБА_1 зовнішньоекономічних операцій та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії; не направила запит до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного підпорядкування про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України; не направила запит до Управління державного архітектурно-будівельного контролю ММР щодо надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за ОСОБА_1 ; не вжила заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування ОСОБА_1 у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання та факту перебування ОСОБА_1 у шлюбних відносинах та/або відносинах, котрі прирівнюються до таких (перебування у громадянському шлюбі); не здійснила розшук ОСОБА_1 , його майна, як то передбачено ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»; не направила до Пенсійного фонду України запит щодо виявлення місця працевлаштування та джерело та місце отримання доходу /заробітна плата, пенсія, тощо) ОСОБА_1 ; не направила запит до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність ОСОБА_1 серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів; не встановила майна ОСОБА_1 , яке знаходиться в інших осіб, а також майна та коштів, що належать ОСОБА_1 від інших осіб, як то передбачено ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження»; не вчинила дій щодо отримання інформації про договори ОСОБА_1 про зберігання цінностей або надання ОСОБА_1 в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, як то передбачено п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»; не вжила заходів щодо отримання декларації ОСОБА_1 , як то передбачено п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»; не направила запит до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування філії «Український центр інноватики та патентно інформаційних послуг» про наявність ОСОБА_1 серед власників об`єктів промислової власності; не здійснила жодних дій на виконання п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено право виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 - фізичної особи; не звернулася до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення щодо умисного перешкоджання виконання рішення, як то передбачено ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження»; не направила запит до Управління статистики у м. Запоріжжі щодо результатів фінансово-господарської діяльності; не направила запит до ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області про наявність сільськогосподарської техніки; не здійснила виходу за адресою місцезнаходження ОСОБА_1 з метою огляду, перевірки його майна; не подала запит до Державної прикордонної служби; не витребувала від податкового органу про сумарні доходи ОСОБА_1 за результатами діяльності за 2020-2021 р.р.; не звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння ОСОБА_1 - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно ОСОБА_1 чи майно та кошти, що належать ОСОБА_1 від інших осіб, як то передбачено п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004р. заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р.).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 р. у справі «Агрокомплекс проти України»).

У рішенні від 15.10.2009 р. Європейський суд з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі «Фуклев проти України» (рішення від 07.06.2005р.) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Тобто у даній ситуації слід керуватися інтересами стягувача, оскільки останній вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі наявність невиконаного судового рішення не вселятиме стягувачеві надію, що Україна як держава робить усе, аби наблизити його до бажаної ним законної мети - виконання судового рішення, як стадії реалізації права на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» як спеціальний нормативний акт, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження.

Законодавцем передбачений чіткий порядок вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Державний виконавець наділений відповідними повноваженнями, він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому вчинення державним виконавцем дій, які визначені законом для виконання судового рішення, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Під час виконавчого провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання ухваленого судового рішення, що набрало законної сили.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

У рішенні у справі «Янголенко проти України», no. 14077/05, від 10.12.2009р. Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

За змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пункт 10 Розділу І, п.п. 2-4 Розділу VI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. за № 2432/5 передбачає обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Чинне законодавство України, у т.ч. Закон України «Про виконавче провадження», надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

При цьому, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч.ч. 4, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Законом встановлено обов`язок державного виконавця саме періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання).

Крім того, системний аналіз Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про наявність у державного виконавця права застосовувати до боржників заходи впливу за невиконання рішення суду, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця накладати штрафи (ст. 188-13 КУпАП), за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, звертатися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження») тощо.

За своїм змістом бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків згідно з законодавством України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, котра викладена у Постанові від 03.06.2020 р. у справі № 464/5990/16-а, основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Вирішуючи скаргу, суд виходить з того, що державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С., в процесі провадження виконавчих дій допустила порушення Закону України «Про виконавче провадження», які порушили права та інтереси АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат», як учасника виконавчого провадження, а тому скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020 р. № 336/2346/20 в виконавчому провадженні № 64059371 та в виконавчому провадженні № 64059290, підлягає задоволенню.

Залишаючи без задоволення скаргу в частині зобов`язання державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко В.С. усунення допущеного порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64059371 та у виконавчому провадженні № 64059290 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020 р. № 336/2346/20, суд виходить з того, що відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Щодо стягнення зШевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) витрат на правничу допомогу в сумі 2 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Звертаючись із вимогою про покладення на Шевченківський ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) витрат на професійну правничу допомогу, АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» зазначає, що ним у зв`язку із поданням скарги на бездіяльність Шевченківського ВДВС були понесені відповідні витрати в розмірі 2 000, 00 грн.

На підтвердження даної обставини АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» надано договір про надання правових послуг адвоката від 18.10.2021р., що укладений між адвокатом Кальченко А.В. (адвокат за договором) та АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» (клієнт за договором); акт виконаних робіт про надання правової допомоги від 19.10.2021р. до договору про надання правових послуг адвоката від 18.10.2021р.; свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 657 від 28.12.2017; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 40 від 19.10.2021р. на суму 2 000, 00 грн.

Згідно п. 1.1. договору про надання правових послуг адвоката від 18.10.2021р., клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво інтересів Клієнта в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя за скаргою Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» з питань визнання бездіяльності державного виконавця щодо виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020р. № 336/2346/20 в виконавчому провадженні № 64059371 та в виконавчому провадженні № 64059290, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3.3. договору про надання правових послуг адвоката від 18.10.2021р., вартість послуг, наданих Адвокатом за умовами даного Договору складає: 1 000, 00 грн. за одну годину роботи, 2 000, 00 грн. за участь у одному судовому розгляді, але не повинна перевищувати 5 000, 00 грн. В подальшому сума Договору може змінюватися шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Актом виконаних робіт про надання правової допомоги по договору про надання правових послуг адвоката від 18.10.2021р. визначено, що адвокатом були виконані наступні роботи (надано послуги): збір доказів: ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження кількість витраченого часу 0,5 години вартістю 500,00 грн.; зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції кількість витраченого часу 0,5 години вартістю 500, 00 грн.; збір доказів: підготовка скарги з питань визнання бездіяльності державного виконавця кількість витраченого часу 1 година вартістю 1 000, 00 грн. Отже загальною вартістю виконаних адвокатом робіт є 2 000, 00 грн.

Суд вважає, що наведений обсяг виконаної роботи (наданих послуг) є обґрунтованим, відповідає складності справи, враховує особливості вирішення в судовому порядку скарг на бездіяльність державного виконавця.

Заявлений розмір вартості витрат на правничу допомогу є співмірним до обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), а витрачений адвокатом час відповідає принципу розумності.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат», в особі представника адвоката Кальченка Андрія Володимировича на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко Вікторії Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко Вікторії Сергіївни щодо виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020р. № 336/2346/20 в виконавчому провадженні № 64059371 та в виконавчому провадженні № 64059290.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69068, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, ) на користь Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000, 00 грн.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.12.2021 року.

Суддя О.В. Дмитрюк