Ухвала

22 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 418/472/20

провадження № 61-4459ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міловського районного суду Луганської області від 07 квітня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міловської районної державної адміністрації Луганської області, Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, Головного управління Держгеокадастру у Луганської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резерву чи запасу Міловського району Луганської області, на яку він має право при розпаюванні земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» села Зориківка Міловського району Луганської області.

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 07 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року (повний текст якої складено 12 лютого 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Міловського районного суду Луганської області від 07 квітня 2020 року - без змін.

17 березня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Міловського районного суду Луганської області від 07 квітня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 березня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Міловського районного суду Луганської області від 07 квітня 2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 681,60 грн.

Згідно із супровідним листом Верховного Суду від 31 березня 2021 року № 14347/0/222-21 копія вказаної ухвали була направлена заявнику. Відомості про отримання зазначеного листа в матеріалах касаційного провадження відсутні.

Супровідним листом Верховного Суду від 10 вересня 2021 року № 40359/0/222-21 копію ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 березня 2021 року було повторно надіслано заявнику.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 968, ОСОБА_1 отримав зазначену ухвалу 15 вересня 2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 16 вересня 2021 року. Вимоги ухвали виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з довідкою Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області від 08 серпня 2019 року № 31-12-0.31-6336/2-19 вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01 липня 1995 складала 27 125 грн.

Ціна позову в цій справі становить 27 125 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказав, що суди не врахували правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц.

Аргументи касаційної скарги щодо незастосування судами правових висновків, викладених у вказаних судових рішеннях, у спірних правовідносинах свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані в ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міловського районного суду Луганської області від 07 квітня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року.

Витребувати з Міловського районного суду Луганської області цивільну справу № 418/472/20 за позовом ОСОБА_1 до Міловської районної державної адміністрації Луганської області, Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, Головного управління Держгеокадастру у Луганської області про визнання права на земельну частку (пай).

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко