ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1221/11
Провадження № 6/210/71/21
У Х В А Л А

іменем України

"15" вересня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 18.06.2021 року надійшла вищезгадана заява, в якій заявник просить визнати виконавчий лист №2-1221/11/0408 від 28.03.2012 року таким, що не підлягає виконанню; зняти з всього належного йому майна арешт, накладений державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №51313318.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу у справі №2-1221/11/0408 від 28.03.2012 року він зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_2 . На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання. У 2013 році Довгинцівським відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №31980339, яке було закінчено 06.08.2013 року. Повторно виконавчий лист пред`явлено стягувачем до виконання у червні 2016 року та 07.06.2016 року Покровським відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №51313318. У травні 2021 року він звернувся до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про видачу постанови про завершення виконавчого провадження та зняття арешту з майна, але його було відмовлено у зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено за спливом строку зберігання. Одночасно повідомлено, що виконавчий лист повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 19.12.2017 року. Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження, після повернення виконавчого листа у грудні 2017 року стягувач повторно до виконання виконавчий лист не звертав. Таким чином, стягувачем пропущено строк звернення виконавчого документу до виконання, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню (причина - інші). Оскільки арешт, накладений державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не скасовано, відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче проводження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду заяви повідомлений, просив розглядати заяву за його відсутності, заяву підтримав, просив задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду заяви повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду заяви повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту з майна - необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Встановлено, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 15.09.2011 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування: матеріальної шкоди втрачений заробіток під час лікування - 1677, 70грн., втрачений дохід в сумі 8388,50грн. та за ушкодження автомобіля - 32131,83грн., всього у загальній сумі - 42198.03грн. та моральної шкоди 3000грн.; судові витрати: судовий збір в сумі 530,50грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120грн., витрати на автотоварознавче дослідження в сумі 700грн., на судово- медичну експертизу в сумі 106,90грн. (а.с.104, 105).

Ухвалою суду від 22.04.2013 року представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відмовлено у заяві про перегляд заочного рішення (а.с.114).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.10.2013 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2011 року залишено без змін (а.с.154, 155).

Після набрання рішенням законної сили, виконавчий документ звернуто стягувачем до виконання, що вбачається з ухвали суду від 27.05.2015 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, оскільки при здійсненні дій по накладенню арешту на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 державним виконавцем Довгинцівського ВДВС КМУЮ були порушенні вищеназвані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також права заявника щодо неповідомлення його про відкриття виконавчого провадження (якщо така постанова виносилась), не надано йому строку на добровільне виконання та визначення майна, на яке він пропонує звернути стягнення першочергово. Виконавче провадження №3198033 - 06.08.2013 року закінчено (а.с.170, 171).

З листа начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №7568 від 01.06.2021 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №51313318 з виконання виконавчого листа №2-1221/11/0408 від 03.02.2011 року виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розмірі 46655,43грн. При примусовому виконі вищевказаного рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на все нерухоме майно належне боржнику. 19.12.2017 року державним виконавцем, керуючись п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. У відповідності до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого, наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008р. №2274/5: Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Зняти арешт накладений на майно боржника ОСОБА_1 не представляється можливим у зв`язку з тим, що є непогашена заборгованість по вищевказаному виконавчому провадженню (а.с.167).

Отже, на теперішній час виконавчий документ №2-1221/11/0408 від 03.02.2011 року на примусовому виконанні не перебуває, що також підтверджується Результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 14.06.2021 року, заборгованість не погашена, рішення суду не виконано.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Норма статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь-якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено та на помилковість видачі виконавчого листа заявник також не посилалася.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням. У даній справі судом встановлено, що будь-яких порушень прав та інтересів боржника не відбулося.

Посилання заявника на те, що виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки обставини зазначені ним в заяві підпадають під визнання «з інших причин», не приймаються судом, так як відсутній факт звернення до примусового виконання виконавчого документу після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Також, слід зауважити, що стягувач, який пропустив строк звернення виконавчого документу до виконання не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку виконання рішення суду з заявою про поновлення пропущеного строку.

Що стосується зняття арешту з майна слід зазначити наступне.

Так, на підставі ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу відбулося 19.12.2017 року. У листі начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №7568 від 01.06.2021 року причиною повернення виконавчого документа зазначено п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто Закон № 606-XIV.

Закон України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, втратив чинність 05.10.2016 року у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про виконавче провадження" (№ 1404-VIII), яким збільшено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до трьох років ( ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 1404-VIII)).

Також, ч.ч.5, 6 Законом України "Про виконавче провадження" (№1404-VIII) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відтак, повернення виконавчого документа стягувачу не є закінченням виконавчого провадження, оскільки це різні стадії виконавчого провадження, які мають різні підстави виникнення та наслідки. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення виконавчого документу до примусового виконання. Та, як зазначалося вище, стягувач, який пропустив строк звернення виконавчого документу до виконання не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку виконання рішення суду з заявою про поновлення пропущеного строку.

Тим більше, розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» не передбачено зняття арешту, накладеного державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

З наведеного йдеться, що питання зняття арешту з майна в даному випадку має вирішуватися в порядку позовного провадження, тобто шляхом подання позову до стягувача про зняття арешту з майна.

З урахуванням викладеного, виконавчий лист № 2-1221/11/0408 від 03.02.2011 року не може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, підстави для скасування арешту в порядку розділу VI ЦПК України відсутні, що не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду щодо вирішення питання зняття арешту в рамках позовного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV), ст.ст.5, 6, 59 Законом України "Про виконавче провадження" (№1404-VIII), ст.ст.353, 432 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У заяві ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зняття арешту з майна, - відмовити.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. У разі складання її вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не буде скасована, вона набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Ю. Вікторович