У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, про забезпечення позову, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, подав до суду заяву про забезпечення позову, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович .

Дослідивши матеріали поданої заяви суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Згідно наявних матеріалів що додані до заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником не надано підтвердження про сплату ним судового збору за подання вказаної заяви.

Натомість, у заяві про забезпечення позову, вказано на те, що відповідно до п.п. 12,13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він має пільги щодо сплати судового збору.

Разом із тим відповідно до вказаних пунктів, ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 12) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; 13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

Таким чином, Законом учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору у разі звернення до суду з позовом щодо незастосування пільг, визначених в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, якщо ця ж особа, яка має статус учасника бойових дій (ветеран війни), звертається до суду з позовними вимогами, іншого майнового або не майнового характеру, судовий збір має бути сплачений на загальних підставах, оскільки у даному конкретному випадку такий позов не повязаний з порушенням права саме учасника бойових дій, а виникає з інших відносин.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, норма п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановленіЗаконом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Устатті 22 цього ж Законупередбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені устатті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1ст.5Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Враховуючи предмет та підставу позову, а саме визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для застосування положень ст.ст.12,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, заявник, позивач, при зверненні до суду із завою про забезпечення позову, мав сплатити судовий збір, та надати суду оригінал квитанції, що передбачено ЦПК України.

Частина 10 ст. 153 ЦПК України, передбачає, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, зі змісту клопотання вбачається що таке подано з недотриманням вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України. Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПУ України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищевказаного приходжу до висновку що подана заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 153, 258-260, 352 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, про забезпечення позову, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович , повернути заявнику, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи,якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош