Справа № 737/530/21
Проваждення № 2/737/256/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/530/21
за позовомОСОБА_1
доКуликівської селищної ради Чернігівської області
третя особаОСОБА_2
провстановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини
учасники справи та представники:
позивач ОСОБА_1
представник позивача адвокат Кравченко В.В
третя особаОСОБА_2

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала сама. Позивач останні роки до смерті ОСОБА_4 фактично проживала без реєстрації разом з матір`ю за місцем проживання останньої. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, за яким все своє майно після своєї смерті заповідала в рівних частинах своїм дітям: позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельні ділянки розташовані на території Салтиково-Дівицької сільської ради площею 2,86 га та 0,64 га. Своєчасно позивач не звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої матері, оскільки вважала, що лише наявність в неї державного акту на право власності на земельну ділянку дозволяє їй користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Третя особа - брат позивача ОСОБА_2 спадщину після матері не прийняв та наміру її приймати не має. При зверненні до нотаріуса з питання прийняття спадщини, позивачу в усній формі було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також у зв`язку з тим, що наданими документами достовірно не підтверджується факт перебування позивача у родинних відносинах з померлим спадкодавцем через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця.

Просить суд встановити факт родинних відносин позивача з матір`ю ОСОБА_4 , який має для позивача юридичне значення, оскільки безпосередньо впливає на її права як спадкоємця та можливість прийняти спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_4 , а також просить визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини.

Позовна заява надійшла до суду 27.07.2021.

28.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви позивачем, ухвалою суду від 06.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 31.08.2021 року.

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду на 14.09.2021 року.

14.09.2021 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача Кравченка В.В ..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача Кравченко В.В. просили позовну заяву задовольнити з підстав викладених в ній.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував, вказав, що позивач є його рідною сестрою, ОСОБА_4 є його матір`ю. Спадщину після померлої матері ОСОБА_3 він не приймав та наміру приймати спадщину не має.

Заслухавши позивача, представника позивача та третю особу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 15).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на земельні ділянки, що розташовані на території Салтиково-Дівицької сільської ради, площею 2,86 га та 0,64 га на які на ім`я ОСОБА_4 було видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 915390 та серії І-ЧН № 016588 (а.с.18-19).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області 12 квітня 1993 року, за яким все своє майно заповідала своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах (а.с. 17). В заповіті прізвище заповідача зазначено на українській мові « ОСОБА_4 ».

Згідно довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 12/244 від 13.07.2021 року ОСОБА_4 на день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 сама (а.с. 16).

Згідно з інформаційними довідками із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 не заводилась (а.с.64).

Позивач стверджує, що нотаріусом було відмовлено їй в задоволенні заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також у зв`язку з розбіжністю написання прізвища спадкодавця та спадкоємця в документах, що унеможливлює підтвердження родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_4 як дочки та матері.

Із свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 17.02.1961 року, який заповнено на російській мові, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась « ОСОБА_1 », її батьками вказані « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » (а.с. 20)

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.04.1988 року, який також заповнений на російській мові, після укладення шлюбу « ОСОБА_1 » змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».(а.с. 21) В паспорті громадянина України позивача, її прізвище на українській мові зазначено як « ОСОБА_1 », на російській мові - « ОСОБА_1 » (а.с. 4)

З Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 915390 від 06.04.2006 року та серії НОМЕР_3 від 12.06.2003 року вбачається, що вони видані ОСОБА_4 (а.с. 18,19)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 20.11.2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася в с. Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що знають позивача ОСОБА_1 та третю особу ОСОБА_2 як рідних брата і сестру, їх матір`ю була ОСОБА_4 , яка померла в листопаді 2020 року. Останні роки перед смертю ОСОБА_4 з нею постійно проживала її дочка ОСОБА_1 .. Чому в документах по різному зазначене прізвище спадкодавця не знають.

Розглядаючи позовні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину.

Справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі наявності спору, розглядається за правилами позовного провадження. Отже, звернення позивача до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку позовного провадження, відповідає вимогам законодавства.

З досліджених судом доказів вбачається, що в свідоцтві про смерть, заповіті, свідоцтві про народження позивача, державних актах на право власності на землю прізвище спадкодавця має неоднакове написання, а саме « ОСОБА_4 » в державних актах та заповіті, « ОСОБА_4 » в свідоцтві про смерть, « ОСОБА_4 » в свідоцтві про народження позивача.

Вказана невідповідність на думку суду виникла у зв`язку з некоректним перекладом особами, відповідальними за оформлення та видачу документів, з російської на українську мову прізвища спадкодавця ОСОБА_4 , що призвело до його відмінного написання в вищеназваних документах.

Внести виправлення у вказані документи на даний час неможливо.

Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, так як безпосередньо впливає на можливість реалізувати нею свої спадкові права, і встановити даний факт іншим шляхом неможливо.

Отже, дослідивши надані докази, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Що стосується вимог позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд приходить до наступних висновків.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Позивач є спадкоємцем майна покійної ОСОБА_4 за заповітом. Куликівською селищною радою позов визнано в повному обсязі. Факт пропуску строку для прийняття спадщини, на переконання суду, не є підставою для усунення позивача від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Салтикова Дівиця, Куликівського району, Чернігівської області.

3. Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) додатковий строк три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Салтикова Дівиця, Куликівського району, Чернігівської області.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення складений 24 вересня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков