03.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/5181/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/5181/2021
Номер провадження: 2-к/205/2/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши клопотання Фінансового відділу Малоритського районного виконавчого комітету про надання дозволу на примусове виконання та визнання на території України ухвали про судовий наказ суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 01.04.2016 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання Фінансового відділу Малоритського районного виконавчого комітету про надання дозволу на примусове виконання та визнання на території України ухвали про судовий наказ суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 01.04.2016 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.06.2021 року було прийнято до розгляду клопотання Фінансового відділу Малоритського районного виконавчого комітету про надання дозволу на примусове виконання та визнання на території України ухвали про судовий наказ суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 01.04.2016 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали клопотання, доходить до наступного висновку.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання здійснюється нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди «Про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1995 року, а також нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні врегулюванні у розділі ІХ чинного Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 1 ст. 463 ЦПК України передбачає, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Пункт «е» ст.55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» передбачає, що у видачі рішення на примусове виконання може бути відмовлено у випадку якщо минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Частиною 1 ст.468 ЦПК України передбачає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 5 ч.2 ст.468 ЦПК України передбачає, що якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні.

В даному випадку фінансовий відділ Малоритського районного виконавчого комітету республіки Белорусь звернулась із клопотанням до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про надання дозволу на примусове виконання та визнання на території України ухвали про судовий наказ суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 01.04.2016 року про стягнення держмита із ОСОБА_1 у розмірі 3,70 білоруських рублів з пропуском вказаного трьох річного строку, що є окремою підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

Також суд зазначає, що зі змісту матеріалів вказаного клопотання вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 начебто є зареєстрованим та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із цим, згідно інформації від Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 07.07.2021 року, що була надана на запит суду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим як за вказаною адресою та і на території Дніпропетровській області не значиться.

Також, згідно довідки Міністерства доходів і зборів України від 28.07.2021 року, сформованої на запит суду, відомості щодо громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстровані.

Також, 22.06.2021 року судом на адресу ОСОБА_1 було направлено письмове повідомлення про надходження вказаного клопотання, та останньому надано місячний строк для подачі можливих заперечень. Однак, у встановлений судом строк заперечень проти клопотання, ОСОБА_1 не надав, поштова кореспонденція повернулась, як не вручена.

Таким чином, клопотання Фінансового відділу Малоритського районного виконавчого комітету про надання дозволу на примусове виконання та визнання на території України рішення іноземного органу судової влади надіслано до розгляду суду, в межах територіальної юрисдикції якого місце знаходження боржника не підтверджено достатніми, належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене, та враховуючи, що клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 01.04.2016 року в частині стягнення державного мита у розмірі 3,70 білоруських рублів було пред`явлено з пропуском встановленого ст. 463 ЦПК України, трирічного строку, та до суду в межах територіальної юрисдикції якого не перебуває вказаний боржник, то суд дійшов висновку, що Фінансовому відділу Малоритського районного виконавчого комітету слід відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.462-469 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання Фінансового відділу Малоритського районного виконавчого комітету про надання дозволу на примусове виконання та визнання на території України ухвали про судовий наказ суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 01.04.2016 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.