Справа № 524/8125/19
Провадження №2/524/1502/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець С.Д.,

з участю представника позивача Лаврук А.М., представника віповідача Браташа Ю.Л.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до суду звернувся АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 20 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснювала, чим порушила права позивача. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 80 228 грн. 44 коп.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 16.09.2019 року становила 80 228 грн. 44 коп., з яких:

-42 771 грн. 36 коп. заборгованість за тілом кредиту,

-16 873 грн. 68 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту,

-00 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими процентами,

-16 286 грн. 81 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання,

-00 грн. 00 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг:

- 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина),

- 3 796 грн. 59 коп. штраф (процентна складова).

20.01.2021 року заочним рішенням позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.05.2007 року, станом на 16.09.2019 року в сумі 75 931 грн. 85 коп., з яких: 42 771 грн. 36 коп. заборгованість за тілом кредиту, 16 873 грн. 68 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 00 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими процентами, 16 286 грн. 81 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання.

У липні 2020 року відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

01.01.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Браташ Юрій Павлович подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Зазначив, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , пропустивши без поважної причини строк позовної давності.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 квітня 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

09.09.2021 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № б/н від 20.05.2007 року в розмірі 77 669 грн 83 коп, з яких: 57 508 грн 67 коп. заборгованість за тілом кредиту, 20 161 грн 16 коп. заборгованість за відсотками простроченим кредитом, згідно ст.625 ЦК України, та судові витрати (том 2 а.с.130).

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала зменшені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник зазначала, що виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідачки по тілу кредиту. Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник зазначав, що виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості в разі, якщо відповідають вимогам первиних документів. Представник вважав, що банк пропустив строк звернення до суду.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази, встановив наступне.

20.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит в сумі 20 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненням, що відповідає строку дії картки, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Згідно довідки АТ КБ «Приват банк» картка перевипускалась декілька разів, строк дії останньої до 01.2022 року.( Т.1 а.с.198).

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком, до уточненої позовної заяви, розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 77 669 грн 83 коп., з яких:

- 57 508 грн 67 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 20 161 грн 16 коп. заборгованість за простроченими відсотками по ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 84% річних;

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20 травня 2007 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Згідно постанови Верховного Суду України від 13.10.2021 року у справі №209/3046/20 - відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів. Виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти, що підтверджується випискою по рахунку позичальника, не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 57 508 грн 67 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» 3% річних за ст. 625 ЦК України за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 720 грн 00 коп.

Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні заявив про застосування строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна давність не пропущена, оскільки останній самостійний платіж здійснено 26.09.2019 роки. Позов АТ КБ «Приватбнак» подав до суду у жовтні 2019 року. Картка перевипускалась декілька разів, що підтверджується довідкою банку. Строк дії останньої до 01.2022 року.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 15.01.2019 року у справі №494/336/19, позовна давність обчислюється з моменту останнього платежу.

На підставі викладеного, суд вважає, з боржника слід стягнути в примусовому порядку суму непогашеного тіла кредиту в розмірі 57 508 грн.67 коп. та 3% річних за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 720 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зменшені позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості станом на 19.01.2021 року за кредитним договором № б/н від 20.05.2007 року в сумі 57 508 грн 67 коп. - за простроченим тілом кредиту, та 3% річних за ст. 625 ЦК України за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 720 грн 00 коп., а всього 58 228 грн 67 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 679 грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2021 року

Суддя Ж.О. Кривич