ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 953/10410/21

провадження №22-ц/818/5273/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Антонович А.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Держава Україна в особі Слідчого управління ГУНП в Харківській області, ОСОБА_2

інші учасники справи:

третя особа Харківська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року, постановлену у складі судді Зуб Г.А.

УСТАНОВИВ:

02.06.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява в порядку цивільного судочинства, в якій позивач просить звільнити майно квартиру АДРЕСА_1 з-під арешту зареєстрованого 13.01.2011 року о 16:42:12 державним реєстратором Департаменту реєстрації ХМР, Харківської області Прокопенко О.О. за реєстр. №37506086 на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: Б/н виданий 24.11.2010, видавник: СУ ГУМВС України в Харківській області; та стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 р. у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим що, позовні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, оскільки скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Не погодившись з ухвалу місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити матеріали справи за позовом до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим що ухвала суду є невмотивованою, необґрунтованою і постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає що суд помилково застосував судову практику, що не є тотожною з обставинами у справі за його позовом. Позивач вважає що арешт був накладений слідчими в рамках кримінального провадження ще в порядку КПК в редакції 1960 року. ОСОБА_1 не був ані стороною, ані учасником цього кримінального провадження. Право власності на вказану квартиру перейшло до Позивача у 2021 році, тобто на момент дії вже КПК від 2012 року. Однак, наразі існування цього арешту прямо впливає на права та обов`язки позивача. Також Позивач не може надати вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження, адже Позивач не був, ані стороною, ану учасником цього кримінального провадження.

Відповідно до вимог КПК розгляд справи в порядку кримінального судочинства, можливий в разі накладання арешту слідчим суддею, в даному випадку арешт накладено постановою слідчого під час досудового розслідування. Тож справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог КПК розгляд справи в порядку кримінального судочинства, можливий в разі накладання арешту слідчим суддею, в даному випадку арешт накладено постановою слідчого під час досудового розслідування. Тож справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

26 листопада 2021 року від Державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшла заява в якій прохало проводити розгляд справи без участі представника та спір вирішити на розсуд суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 подав позовну заяву про звільнення квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 24.11.2010 року постановою СУ ГУМВС України в Харківській області накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Ухвалою від 24 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі.(а.с.11)

При відмові у відкритті провадження суд виходив з того, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 був накладений постановою СУ ГУМВС України в Харківській області відповідно до КПК України 1960 року, у зв`язку з чим питання про його зняття повинно вирішуватися у порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 (провадження № 14-326цс18) міститься висновок про те, що «за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним».

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду про можливість скасування арешту належного йому майна, оскільки постанова слідчого про арешт ухвалювалася під час дії КПК України від 1960 року.

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у статтях 126, 234 КПК України від 1960 року.

Після набрання чинності КПК України від 2012 року, на час звернення до суду з цивільним позовом позивач мав право захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року, а саме, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим з набранням чинності КПК України від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Оскільки вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження, в рамках якого був накладений арешт, матеріали справи не містять то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Суд встановив, що постановою СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2010р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до положень КПК України 1960 року.

Ураховуючи те, що арешт був накладений у кримінальних справах за правилами КПК України 1960 року, суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті провадження у даній справі у зв`язку з тим, що питання зняття такого арешту повинно розглядатися у порядку кримінального судочинства.

Доводи апеляційної скарги на незаконність та не обґрунтованість оскарженої ухвали не впливають, її висновків не спростовують.

Вищезазначені висновки відповідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року у справі № 760/22372/18.

Судова колегія відхиляє посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 2-3392/11 та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17, оскільки з обставин справи, встановлених під час розгляду вищезазначених справ вбачається, що позивачами у цих справах був наданий суду вирок по кримінальних справах в рамках яких було накладено арешт. А тому обставини зазначені в цих постановах не є однаковими з обставинами встановленими під час розгляду дійсної справи.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала - залишенню без змін.

Оскільки вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук