Справа № 137/647/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю секретаря Хижук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради про визнання права на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Літинської селищної ради про визнання за ним права на земельні ділянки: площею 0,1650 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0223; площею 0,2272 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Городище Літинського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0224; площею 0,2500 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Городище Літинського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0225 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сосни Літинського району Вінницької області помер батько позивача, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало спадкодавцю на час її відкриття. Позивач є сином спадкодавця і спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину і оформив спадкове право на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Але до кола спадкового майна входить ще й право на земельну ділянку, площею 0,56 га в тому числі 0,06 га в АДРЕСА_2, дорізка - 0,25 га в с. Городище біля кладовища, дорізка 0,26 га по АДРЕСА_2 біля кладовища, яка передана спадкодавцю у приватну власність згідно рішення 10 сесії 22 скликання Соснівської сільської ради від 29.12.1997 Державний акт на право власності на дані земельні ділянки спадкодавцю за його життя не видавався. Та позивач не може оформити своє спадкове право в нотаріальній конторі у зв`язку з відсутністю необхідних документів.

Отже, у спадкодавця було відсутнє право власності на вищевказані земельні ділянки, так як за життя він не встиг одержати Державні акти про право власності на землю, зате у нього було право на ці ділянки, так як вони були передані йому у приватну власність згідно відповідних рішень уповноважених органів. В зв`язку із цим, до нього, як до спадкоємця за законом першої черги, який оформив право власності на житловий будинок в порядку спадкування, перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема і право на вищевказані земельні ділянки, яке він змушений відстоювати в судовому порядку.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 08.07.2021 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.07.2021, яке відкладено на 31.08.2021. Ухвалою від 31.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті 27.09.2021.

Представник позивача-адвокат Габрук М.А. через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позов підтримує та просить судові витрати залишити за позивачем.

До початку судового засідання від відповідача Літинської селищної ради через канцелярію суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі представника. Літинська селищна рада проти заявленого позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

З`ясувавши письмову думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з таких підстав.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.13).

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом із ним на день його смерті в спадковому житловому будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. Підстава: особовий рахунок погосподарського обліку № НОМЕР_5 за 2000-2005 р.р., згідно довідки Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області №517 від 11.08.2020 (а.с.15).

01.06.2005 за №36668753 зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи спадкодавця (а.с.14).

ОСОБА_1 оформлено спадщину після смерті батька і зареєстровано права власності на спадкове нерухоме майно, що підтверджується реєстраційним посвідченням Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 24.02.2006, яке посвідчує реєстрацію приватної власності будинковолодіння АДРЕСА_1 , записано в реєстрову книгу № 4-847 (а.с.16).

Власником спадкового житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, об`єкт жилої нерухомості по АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний №224 від 20.11.2019, яким підтверджується Державна реєстрація права приватної власності на об`єкт нерухомого майна (а.с.17).

Вищевказаний спадковий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорту на який позивачем оформлено право власності в порядку спадкування (а.с.18-20).

Викопіюванням із чергового кадастрового плану Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області структурних елементів кадастрового номера :05:002:0222, підтверджується місце розташування земельної ділянки ОСОБА_1 в межах с. Городище біля кладовища (а.с.22).

Рішенням 10 сесії 22 скликання Соснівської сільської ради від 29 грудня 1997 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність», передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,56 га в тому числі 0,06 га в АДРЕСА_2, дорізка - 0,25 га в с. Городище біля кладовища, дорізка - 0,26 га по АДРЕСА_2 біля кладовища (так у документі), що підтверджено архівним витягом архівного відділу Літинської РДА Вінницької області № 01-23/637 від 28.10.2019 (а.с.21).

За ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Соснівської сільської ради рахувалися земельні ділянки загальною площею 0,6422 га із них: 0,1650 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; 0,2272 га - для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 , наділ; 0,2500 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Городище, наділ. Державні акти на земельні ділянки ним не виготовлялись. Даним документом уточнюється фактичний розмір земельних ділянок, які рахувалися за спадкодавцем і на які позивач претендує після його смерті, що підтверджено довідкою Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області №522 від 13.08.2020 (а.с.23).

Згідно пояснювальної записки у Технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Кадастрову зйомку земельних ділянок проведено електронним тахеометром. Внаслідок виконаних вищезазначених робіт, після відповідного опрацювання польових вимірів, в програмному забезпеченні складені кадастрові плани земельних ділянок в масштабі 1:1000 з відображенням кутів повороту меж земельних ділянок, розмірів ліній, експлікації угідь і описом суміжних землекористувань. Площі угідь ув`язані із загальною площею земельних ділянок. При цьому визначено, що фактичне землекористування гр. ОСОБА_1 , становить - 0,6422 га, земельні ділянки розташовані в межах АДРЕСА_1 . На підставі ст. 55 Закону України "Про землеустрій"(із змінами), була виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості. У відповідності із вимогами ст. 121 Земельного кодексу України із цільовим визначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 1650 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,4772 га. (а.с.52-53).

Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.1650 га, має кадастровий номер :05:002:0223, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25-27).

Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2272 га, має кадастровий номер :05:002:0224, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.28-30).

Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га, має кадастровий номер :05:002:0225, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.31-33).

Відповіддю Літинської державної нотаріальної контори №961/02-14 від 30.10.2020 роз`яснено порядок спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . З якої вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Необхідною умовою спадкування земельної ділянки є наявність прав щодо неї. Земельна ділянка, щодо якої у спадкодавця не було прав на час відкриття спадщини, до спадкоємців переходити не може. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця спадкоємець має право звернутися до суб`єкта державної реєстрації прав або державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця, що було набуте останнім за життя. У разі відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, немає законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду на підставі ст. 16 ЦК України за захистом своїх прав та інтересів (а.с.24).

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.054.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування( із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб(емфітевзис), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні.

Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16.

При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц.

Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Державні акти на земельні ділянки спадкодавцем за життя не виготовлені, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки.

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що позивачем беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право на спірні земельні ділянки, яке увійшло до складу спадщини. В зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні земельні ділянки, в нотаріальному порядку, а тому, з метою захисту майнових прав позивача, позов необхідно задовольнити та визнати за ним право на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Одночасно, у своїй заяві представник позивача-адвокат Габрук М.А. просив судові витрати по сплаті судового збору не стягувати з відповідача, тому суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, слід залишити за останнім.

Керуючись ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1225, 1268 ЦК України, ст. 2, 10-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельні ділянки: площею 0,1650 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0223; площею 0,2272 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Городище Літинського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0224; площею 0,2500 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Городище Літинського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0225 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області 04 березня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Літинська селищна рада, адреса: вул. Соборна, 32, смт. Літин, Вінницького району Вінницької області, Код .

Суддя : Верещинська Я. С.