РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзеський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року АТ КБ «Приватбанк» (далі - «Позивач») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 111 394,70 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.10.2015 року, згідно якої отримала кредит у сумі 48 460 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Оскільки відповідач зобов`язань щодо повернення суми кредиту належним чином не виконувала, цепризвело до виникнення заборгованості, яка станом на 15.11.2018 року становить 111 394 грн. 70 коп. з яких: 59 476 грн. 81 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17 310 грн. 20 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 28 835 грн. 99 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), та 5 280 грн. 70 коп. - штраф (процентна складова), що і змусило АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з даною позовною заявою.

24.04.2021 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 111 394,70 грн. були задоволені.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представником ОСОБА_1 адвокатом Шкарубо О.В. було подано 14.07.2021 року заяву про перегляд заочного рішення суду, що підтверджується поштовим конвертом.

17.08.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя заочне рішення від 24.04.2019 року було скасовано, справу призначено до розгляду на 21.09.2021 року.

21.09.2021 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Шкарубо О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Проти позову заперечують з підстав викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

21.09.2021 року в судове засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Таим чином, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б-н від 26.10.2015 року.

Позивач покликається на те, що Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що станом на 15.11.2018 року відповідач допустила заборгованість у розмірі 111 394,70 грн., з яких: 59 467,81 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17 310,20 грн. заборгованості за процентами з користування кредитом, 28 835,99 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 5 280,70 грн. штраф (процентна складова). Даний розрахунок підписаний представником АТ КБ «ПриватБанк» без вказання будь-яких даних, що його ідентифікують.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в АТ «ПриватБанк» для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що як на доказ укладення кредитного договору між банком та ОСОБА_1 позивачем надана анкета-заява відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Проте, Анкета-заява не містить відомостей про оформлення ОСОБА_1 . Договору про надання банківських послуг чи Договору кредиту на умовах, обумовлених у позові.

Крім того позивач не надав підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В розпорядженні суду позивачем надано вищевказані витяги, однак підписані лише підписаний представником АТ КБ «ПриватБанк» без вказання будь-яких даних, що його ідентифікують.

Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання ОСОБА_1 банківських послуг, крім особистих даних та підпису останньої.

У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують ознайомлення ОСОБА_1 із Договором, Умовами та Правилами надання банківських послуг.

АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі ОСОБА_1 кредитної картки «Універсальна» на умовах, зазначених у позові, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій ОСОБА_1 не є можливим. Відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку в даній частині.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на умовах, зазначених у позовній заяві.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 703/3063/18 від 27.03.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти у Банку, та вона визнала позовні вимоги в частині стягнення з неї розміру фактичних отриманих кредитних коштів, суд приходить до висновку, що в даній частині вимоги слід задовольнити, проте, оскільки судом не встановлено дійсних розмірів відсотків, під які видавався кредит, та строку дії Договору, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПриватБанк» 59 467,81 грн. заборгованості за тілом кредиту, в решті вимог слід відмовити.

Суд зазначає, що відповідачем у справі не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 59 467,81 грн., доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» частково: в межах стягнення тіла кредиту - у розмірі 59 467,81 грн. У цій частині позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) суму заборгованості за кредитним договором б/н від 26.10.2015 року у розмірі 59 467,81 грн., судові витрати у розмірі 933,86 грн., а всього стягнути 60 401 гривень 67 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду безпосередньо, або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.09.2021 року.

Суддя В.О. Макаров