С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1281/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

30 вересня 2021 року в м. Києві

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - адвоката Мотузюк Б.М.

представника Відповідача - адвоката Українець О.Б.

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

ІІ. Описова частина

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ДП «Український фармацевтичний інститут якості» з позовними вимогами про:

-стягнення премії у розмірі 131822,36 гривень;

-стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 гривень;

Позивач зазначає, що в період з 24 травня 2018 р. по 17 травня 2019 р. перебувала в трудових відносинах з ДП «Український фармацевтичний інститут якості».

Наказом № 36-ІІ від 24 травня 2018 р. вона була прийнята на роботу на посаду юрисконсульта у відділ правового забезпечення, а з 04 вересня 2018 р. була переведена та працювала на посаді начальника відділу правового забезпечення ДП «Український фармацевтичний інститут якості».

17 травня 2019 р. наказом № 32-П її було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Позивач вказує, що без погодження з Радою трудового колективу, у листопаді 2018 р., грудні 2018 р., січні 2019 р., лютому 2019 р., квітні 2019 р. та травні 2019 р. було прийнято рішення про преміювання співробітників ДП «Український фармацевтичний інститут якості» (за листопад 2018 р., грудень 2018 р., січень 2019 р., лютий 2019 р., квітень 2019 р., травень 2019 р.) та у грудні 2018 р., також було прийняте окреме рішення про преміювання співробітників ДП «УФІЯ» з нагоди святкування Нового 2019 року. Даними наказами їй відповідних премій не надали.

Крім того, ДП «Український фармацевтичний інститут якості», без погодження з Радою трудового колективу, було прийнято рішення про преміювання співробітників ДП «УФІЯ» за вересень 2018 р., жовтень 2018 р., березень 2019 р. та було прийняте окреме рішення про преміювання співробітників ДП «УФІЯ» до Дня фармацевтичного працівника України у 2018 році, якими позивачу було встановлено премії у розмірі, значно меншому, ніж іншим керівникам структурних підрозділів підприємства.

Рішення про позбавлення або зменшення розміру її премій за ці періоди відповідачем не приймались.

Позивач вважає, що їй незаконно не нараховано та, відповідно не виплачено премії за листопад 2018 р., грудень 2018 р., січень 2019 р., лютий 2019 р., квітень 2019 р., травень 2019 р. та премію з нагоди святкування Нового 2019 року, а також незаконно не донараховано суму премій за вересень 2018 р., жовтень 2018 р., березень 2019 р. та суму премії до Дня фармацевтичного працівника України у 2018 р.

Крім того, позивач вважає, що такими протиправними та дискримінаційними діями відповідача по оплаті праці їй також завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 50000 гривень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

З відзиву на позовну заяву сторони відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що Положення про преміювання та матеріальне заохочення працівників ДП «Український фармацевтичний інститут якості» (додаток № 2 до Колективного Договору), затвердженого на загальних зборах трудового колективу Протоколом № 4 від 02 липня 2018 року надають керівнику ДП «Український фармацевтичний інститут якості» право самостійно визначати доцільність надання премії та її розмір для кожного окремого працівника. Положенням про преміювання не передбачена норма, яка б зобов`язувала керівника ознайомлювати працівника з рішенням про відмову від преміювання.

Положеннями статей 94, 97 КЗпП, ст. 2 ЗУ «Про оплату працю в яких визначено, що премія не є складовою частиною основної заробітної плати та її нарахування, виплата конкретному працівнику, повноваження позбавляти конкретного працівника премій повністю або частково здійснюється власником підприємства без погодження з профспілковими організаціями. Саме тому не нарахування премії працівнику або розмір такої премії не є погіршенням умов оплати праці, і відповідно підприємство не порушило вимог трудового законодавства

У зв`язку з цим, вимога про стягнення на користь позивачки премії у розмірі 131822,36 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. є безпідставною.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд про їх задоволення з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Наказом № 36-ІІ від 24.05.2018 Позивачка була прийнята на роботу на посаду юрисконсульта у відділ правового забезпечення ДП «Український фармацевтичний інститут якості». З 04.09.2018 вона була переведена та працювала на посаді начальника відділу правового забезпечення ДП «Український фармацевтичний інститут якості».

У відповідності до Наказу ДП «УФІЯ» № 27-Д від 08 жовтня 2018 року «Про затвердження та введення в дію нової організаційно-функціональної структури та нового штатного розпису ДП «Український фармацевтичний інститут якості» штат відділу правового забезпечення складався з 3 посад: посади начальника відділу правового забезпечення та 2 посад юрисконсультів.

Наказом № 58-П від 31.08.2018 на ОСОБА_1 , начальника відділу правового забезпечення, за її згодою було покладено виконання обов`язків за вакантною посадою інспектора з кадрів у порядку суміщення з 04.09.2018.

У подальшому, наказом ДП «Український фармацевтичний інститут якості» №11-Д від 15 лютого 2019 року «Про затвердження та введення в дію нової організаційно-функціональної структури та нового штатного розпису ДП «УФІЯ» було затверджено новий штатний розпис ДП «Український фармацевтичний інститут якості», яким було зменшено кількість штатних одиниць з 47 до 42.

17.05.2019 наказом №32-П Позивача було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Позивач зазначає, що їй незаконно не нараховано та, відповідно не виплачено премії за листопад 2018 р., грудень 2018 р., січень 2019 р., лютий 2019 р., квітень 2019 р., травень 2019 р. та премію з нагоди святкування Нового 2019 року, а також незаконно не донараховано суму премій за вересень 2018 р., жовтень 2018 р., березень 2019 р. та суму премії до Дня фармацевтичного працівника України у 2018 р.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати є наступною:

-основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

-додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

-інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Аналогічні положення містяться і в ч. 2 ст. 97 КЗпП України.

Вбачається, що при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання.

Частина третя ст. 97 КЗпП України тільки зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина четверта ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Аналогічна правова позиції викладена в постанові Верховного суду від 15 травня 2017 року (справа № 755/22151/15-ц).

З матеріалів справи вбачається, що в ДП «Український фармацевтичний інститут якості» затверджене Положенням про преміювання та матеріальне заохочення працівників ДП «Український фармацевтичний інститут якості» (додаток № 2 до Колективного Договору).

Цим положенням встановлені такі види преміювання (п. 1.): за результатами діяльності ДП «Український фармацевтичний інститут якості» за місяць; за результатами діяльності ДП «УФІЯ» за квартал; за результатами діяльності ДП «УФІЯ» за рік; за виконання особливо важливих виробничих завдань керівництва; у зв`язку із ювілейними датами в житті та діяльності співробітника; у зв`язку з державними, професійними святковими датами; у зв`язку з днем народження працівника.

У п. 2 даного Положення визначено, що доцільність надання премії та їх розмір для кожного працівника визначаються Директором за погодженням з головою Ради трудового колективу з урахуванням особистого внеску працівника в результати господарської діяльності ДП «Український фармацевтичний інститут якості» своєчасності, якості, повноти обсягу, терміновості та важливості виконаних завдань, умов додержання працівниками виконавської та трудової дисципліни, ініціативність та відповідальність.

Згідно з п. 4 Положення про преміювання, преміювання здійснюється у грошовій формі:

-за результатами діяльності ДП «УФІЯ» за певний період у конкретно визначеній сумі для конкретного працівника;

-за виконання особливо важливих виробничих завдань керівництва в розмірі, яка залежить від значимості виконаного завдання для організації, забезпечення результатів господарської діяльності.

Розмір премії за кожним видом преміювання не може перевищувати 10 відповідних окладів для кожного працівника.

З наведеного вбачається, що Положенням про преміювання та матеріальне заохочення працівників ДП «Український фармацевтичний інститут якості», яке є додатком до Колективного договору саме керівнику підприємства надано право самостійно визначати доцільність надання премії та її розмір для кожного окремого працівника.

Положеннями статей 94, 97 КЗпП України, статтями 2, 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що премія не є складовою частиною основної заробітної плати та її нарахування, виплата конкретному працівнику, повноваження позбавляти конкретного працівника премій повністю або частково здійснюється власником підприємства без погодження з профспілковими організаціями.

За таких обставин, не нарахування позивачу премії або нарахування її в меншому ніж іншим працівникам розмірі не є погіршенням умов оплати праці, відповідач не порушив вимог трудового законодавства, тому вимога про стягнення на користь позивача премії у розмірі 131822,36 гривень не ґрунтується на законі.

Позивач також просить стягнути з відповідача 50000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так як відсутні будь-які порушення зі сторони Відповідача трудового законодавства, відповідно похідна вимога про відшкодування моральної шкоди не містить правових підстав для її задоволення.

У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження вимоги позивача щодо протиправних дій відповідача та порушення трудових прав по виплаті премій.

У такому випадку не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, яка є похідною від первинної вимоги про стягнення сум премій.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 94, 97, 237-1 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про оплату праці», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: ;

Відповідач: Державне підприємство «Український фармацевтичний інститут якості», адреса: 02160, м. Київ, пр. Соборності, 7А, оф. 404,.

Суддя: