Справа № 229/3954/21
Провадження №2/229/833/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

в позовній заяві, яка надійшла до суду 23 липня 2021 року, позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є бабусею малолітньої дитини - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дружківка Донецької області, про що 13 січня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 16 Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Матір`ю дитини являється відповідачка, ОСОБА_4 , яку на підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 вересня 2019 року у цивільній справі №229/2575/19 було позбавлено батьківських прав відносно дитини.

Батьком дитини являється син позивачки ОСОБА_2 .

Батьки дитини деякий час спільно проживали, але не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. Обидва, вони зловживали алкогольними напоями та вживали наркотичні засоби.

З лютого місяця 2017 року, син позивачки ОСОБА_2 кожного вечора став приносити до неї новонароджену дитину, яку залишав на ніч. Таким чином, до травня місяця 2017 року дівчинка кожної ночі перебувала у позивачки, а зранку син знову забирав доньку.

В травні син позивачки вчергове приніс дівчинку до неї додому, та повідомив, що відтепер вони разом із дочкою будуть жити разом зі позивачкою, що його стосунки із відповідачкою припинено, що матір дитини відмовилася виховувати дочку.

Відповідач фактично переклав батьківські обов`язки по вихованню дитини на позивачку а сам фактично самоусунувся від виховання дочки. Відповідач дуже рідко зявлявся вдома, матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав.

Відповідач вів аморальний спосіб життя, пиячив та ніде не працював.

25 червня 2018 року сина позивачки ОСОБА_2 було затримано за підозрою у скоєнні злочину. В грудні 2018 року його було засуджено до чотирьох років позбавлення волі.

З червня 2018 року вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_3 займається позивачка одноособово.

27 лютого 2019 року наказом Служби у справах дітей Дружківської міської ради №2 «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування» малолітню ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано в сім`ю позивачки.

20 березня 2019 року рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради «136», малолітній ОСОБА_3 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.

04 грудня 2019 року рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради №564 над малолітньою ОСОБА_3 було встановлено опіку та було призначено позивачку її опікуном.

Оскільки батько дитини не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, 06 липня 2020 року за рішенням Дружківського міського суду у справі №229/2310/20 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував у звязку із чим має заборгованість по сплаті аліментів.

20 квітня 2021 року відповідача було звільнено з ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» на підставі ухвали Дзержинського міського суду від 12.04.2021 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 12 днів.

20 квітня 2021 року відповідач повернувся додому. Відповідач не забажав займатись вихованням дитини, не проявляв до дочки батьківської турботи та був байдужим до дитини.

Після повернення додому з місця позбавлення волі, відповідач повернувся до колишнього аморального способу життя, став зловживати алкогольними напоями, ніде не працював та весь проводив зі своїми знайомими, приходив додому лише на ночівлю.

З травня 2021 року відповідач взагалі став з`являтися вдома лише 1-2 рази на місяць. На вимоги позивачки щодо виконання батьківських обовязків відповідач зазначає, що не бажає виховувати доньку та спілкуватись з нею.

Фактично відповідач самоусунувся від виховання дитини. Дитина постійно мешкає в сімї позивачки та перебуває на її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити її позов.

Представники органу опіки та піклування Дружківської міської ради до суду не з`явились, подали клопотання в якому просили розглядати справу без їх участі та підтримали висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо позбавлення відповідача батьківських прав і вважають це доцільним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дружківка Донецької області народилася ОСОБА_3 . Її матір`ю є ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Дружківської міської ради від 27 лютого 2019 року №2 «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування» малолітню ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано в сім`ю позивачки (а.с.16).

Відповідно до рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 20 березня 2019 року №136, малолітній ОСОБА_3 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Згідно з актом від 05 травня 2019 року б/н, складеного головою територіального комітету мікрорайону «Перемога» м. Дружківка Донецької області, при обстеженні квартири за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що в квартири проживає ОСОБА_1 , з якою з травня 2017 року постійно проживає її малолітня онука ОСОБА_3 .

Відповідно до копії вироку від 12 грудня 2018 року батько малолітньої дитини ОСОБА_2 засуджений Дружківським міським судом Донецької області до позбавлення волі на 04 роки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини справи, викладені позивачкою у позовній заяві.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції).

З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 15 листопада 2021 року № 8979/0.136/0-21 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . Про це свідчать наступні обставини: з травня 2017 року неповнолітня дитина мешкає з бабусею та перебуває на їх повному матеріальному забезпеченні. Її життям, потребами відповідач не цікавиться та не спілкується з нею. Позивачка ОСОБА_1 виховує її, забезпечує усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 908,00 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Дружківської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м.Дружківка, вул.Соборна, 16) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №16 від 13 січня 2017 року, зроблений Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.00 коп.

Копію рішення після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: В. О. Лебеженко