Справа №: 343/2154/21
Провадження №: 2/0343/781/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/2154/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

за участю: представника позивачки - адвоката Комарницького Е.Г.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін:

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача щомісячно на її користь аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня подання позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що з 11 червня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час їхня сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, діти проживають з нею. Вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому не може самостійно забезпечити дітей усім необхідним. Відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає. Він є дієздатним, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує, а відтак має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки від доходу на трьох дітей.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Комарницький Е.Г. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеному у позові обґрунтуванню.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та вказав, що діти проживають з матір`ю, а він, як батько, зобов`язаних їх утримувати. Він ніде не працює, інших утриманців не має, як і не має у власності рухомого, нерухомого майна. Його стан здоров`я задовільний.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 04.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався, проте в судовому засіданні позов визнав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.06.2009, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 11.06.2009. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а.с. 4).

Як повідомили сторони, на даний час ухвалено рішення суду про розірвання шлюбу, яке ще не набрало законної сили. Проживають вони окремо.

Згідно зі свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 25.11.2009, серії НОМЕР_3 від 09.09.2016, серії НОМЕР_4 від 11.03.2020, відповідно у сторін народилися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 723, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 251, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 69 (а.с. 5, 6, 7).

Як встановлено у судовому засіданні та підтвердив відповідач, діти проживають з матір`ю.

Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні малолітніх дітей.

Оцінка суду:

вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає доведеними доводи сторони позивачки про те, що діти проживають разом з нею. Відповідач проживає окремо. В даний час позивачка не працює, тому потребує матерільної підтримки від батька дітей з метою їх утримання, проти чого не заперечив останній в судовому засіданні, визнавши позов.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, та вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат:

згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182,183, 191 СК, ст. 141 ЦПК України, та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 03 листопада 2021 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти на них продовжують стягуватися за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повний зміст рішення буде складено до 31 грудня 2021 року.

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич

Повний зміст рішення складено 31 грудня 2021 року.