Провадження № 2-з/761/1880/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Якимів І.І.,

представник заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Дасюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Квітіна Руслана Валерійовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Анатолій Володимирович, ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Анатолій Володимирович, ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

01 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Квітіна Руслана Валерійовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Анатолій Володимирович, ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

У своїй заяві представник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту: 000) та АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту: 000).

Також просив заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи"), вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстраційні дії на підставі рішень судів (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно наступних об`єктів нерухомого майна (квартир):

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності посвідченої консулом Генерального консульства України в Сан-Франциско, США ОСОБА_6 від 07.04.2010 року за реєстром № 573/114, уклала від імені позивача договори міни від 24.12.2020 року за №694 та від 19.04.2021 року за № 198 з наступним відчуженням у ОСОБА_2 нерухомого майна: квартири АДРЕСА_3 (далі - «Квартира АДРЕСА_4 ) та 1/4 частини квартири АДРЕСА_5 .

При перевірці 26.08.2021 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 - продовжує володіти ОСОБА_4 (підставою є договір міни квартир від 24.12.2020 року за №694), а 1/4 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 - продовжує володіти ОСОБА_5 (підставою є договір міни від 19.04.2021 року за № 198).

Позивач у позовній заяві зазначає, що не уповноважувала ОСОБА_3 укладати будь - які правочини з відчуження майна, а Генеральне консульство України в Сан - Франциско, США повідомило, що Генеральний консул України в Сан - Франциско, США ОСОБА_6 не посвідчував довіреності від 07.04.2010 року за реєстром № 573/114.

Таким чином, на переконання представника, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про поновлення становища, що існувало до порушення права.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Проте, відповідно до положень ч. 3 ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Таким чином розгляд заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Квітіна Руслана Валерійовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту було вирішено проводити з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні - адвокат Квітін Р.В. заяву підтримав та просив суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи - адвокат Дасюк В.В. у судовому засіданні щодо задоволення вказаної заяви заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо визнання договору дарування недійсним, визнання частки в спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З поданого позову та заяви про його забезпечення вбачається, що у разі відчуження належного відповідачеві майна, з приводу якого виник спір, існує реальна загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Судом враховано відповідність виду забезпечення позову, за яким звернувся позивач до суду, а саме накладення арешту на майно, що є предметом спору, та заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи її обставини, характер правовідносин, предмет та підстави позову, а також з метою ефективного захисту прав позивача в майбутньому, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, крім того заявлений захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому заява про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Квітіна Руслана Валерійовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Анатолій Володимирович, ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення - задовольнити.

Накласти арешт на квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту: 000) та АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту: 000).

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи"), вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстраційні дії на підставі рішень судів (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно наступних об`єктів нерухомого майна (квартир):

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити учасників:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання - АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання - АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Анатолій Володимирович, адреса місцезнаходження - АДРЕСА_9 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання - АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: