Справа № 296/8728/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"08" грудня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд районний м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря Рабчинської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить стягнути з відповідача кошти на її користь кошти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. від заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.02.2009р., зокрема, з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 400 грн. На підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25.10.2010р. відповідачу було зменшено розмір аліментів, які стягувались на підставі рішення суду від 10.02.2009р., та їх розмір визначено у твердій грошовій сумі 270 грн. Позивач зазначає про те, що після прийнятого судом рішення відповідач періодично надавав кошти на утримання сина в розмірі 270-500 грн., яких не вистачає на утримання дитини. Фактично дитина перебувала та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що матеріальний стан позивача погіршився, в зв`язку з виниклою епідемічною ситуацією в країні, відсутність підробітків, підсобного господарства та нерухомого майна, позивач зазначає, що сплачуваних відповідачем коштів не вистачає на утримання сина. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн., оскільки є фізично здоровим, працездатним, а тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Оскільки відповідач добровільно не збільшує виплати на дитину, вона звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_4 в заяві від 08.12.2021р. просив розгляд справи здійснювати у його відсутність та у відсутність позивача. Позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відзив на позов до суду від відповідача не надходив.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховує наступне.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.02.2009р. позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 . Неповнолітню дитину залишено при матері. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2008р. до повноліття дитини та аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 400 грн. щомісячно , починаючи з 25.11.2008р. до досягнення дитиною трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.2010р. зменшено визначений рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.02.2009р. розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 та вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 270 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с.7).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішеннямсуду коштина утримання дитини (аліменти) присуджуються участці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положеньст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на вищевикладене, позивач довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема щодо того, що розмір аліментів, присуджених до стягнення на підставі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2010 року у розмірі 270 грн., на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки, зважаючи на вік дитини, збільшилися, у тому числі, потреби у розвитку та вихованні сина.

На підставі викладеного, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який знаходиться у працездатному віці, здатен працювати та отримувати доходи, інші обставини, що мають істотне значення, крім того, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2021 році, суд вважає, що розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.2010р. належить змінити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 4000 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що з моменту прийняття рішення судом про зменшення розміру аліментів змінився встановлений державою прожитковий мінімуму на дитину, змінився вік дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача та інтереси дитини, а також зважаючи на те, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не довів неможливість сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем, суд приходить до висновку, що заява про збільшення розміру аліментів є обґрунтованою.

Крім того, батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей.

Суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються на дитину до 4000 грн.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Зважаючи на те, що в позові ОСОБА_1 просила стягувати аліменти на утримання дитини починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на заявлений позивачем період.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 180-183, 192, 273 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про збільшення аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.2010р. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , м.Житомир

Головуючий суддя В. П. Маслак