Справа № 585/2500/21
Номер провадження 2/585/962/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Роменський завод продтоварів» та просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод Продтоварів» (місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49017 Дніпропетровська область, Новокадацький район м. Дніпро, вулиця Авіаційна, будинок 39, офіс 17 код за ) на її, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), користь 10932,56 грн. заборгованості по заробітній платі, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та 1200 грн. у відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката з підготування позовної заяви. В обґрунтування позову вказала, з 20 березня 2021 р. працювала на посаді укладальника пакувальника в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Роменський завод Продтоварів». 26.07.2021 р. її звільнено з роботи за власним бажанням. Згідно розрахунку, наданого ТОВ «РЗП» розмір заборгованості по заробітній платі на день звільнення становить 10932,56 грн. Невиплата з вини відповідача у встановлені строки заробітної плати та затримка розрахунку при звільнені свідчить про порушення її законних прав, гарантованих трудовим законодавством. Такі порушення призвели до її моральних страждань, які полягають в усвідомленні фактів порушення моїх законних прав та інтересів, щодо отримання у встановлені строки зароблених коштів. Затримки виплат заробітної плати та остаточного розрахунку призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки з вини відповідача вона позбавлена засобів до існування. Із-за не проведення остаточного розрахунку вона змушена звертатись за юридичною допомогою до адвоката, до суду, тратити на це особистий час та кошти. З врахуванням характеру та тривалості моральних страждань вона оцінює заподіяну їй моральну шкоду в 2000 грн. Понесені нею витрати з надання правничої допомоги з підготування позовної заяви до суду становлять 1200 грн.

Ухвалою судді від 27 серпня 2021 року провадження у справі відкрито і на підставі п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, яка має імперативний характер, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначене на 20 вересня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідач - ТОВ «Роменський завод продтоварів» в судове засідання явку представника не забезпечило, заяв, клопотань не надало.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.03.2021 року прийнята на роботу до ТОВ «Роменський завод продтоварів» на посаду укладальник - пакувальник, 26.07.2021 року звільнена з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, Наказ № 46/К від 26.07.2021 року. Вказане підтверджено копією трудової книжки. (а.с. 4)

Відповідно до копії розрахункового листа за травень, червень, липень 2021 року борг підприємства перед ОСОБА_1 становить 10932,56 грн. (а.с.5)

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 26.08.2021 року між адвокатом Менько Д.Д. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги. (а.с.9)

Згідно з актом приймання передачі наданих послуг від 26.08.2021 року на підставі Договору про надання правничої допомоги від 26.08.2021 року ОСОБА_1 було сплачено адвокату 1200 грн. (а.с.10)

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що внаслідок порушення відповідачем законних прав ОСОБА_1 , а саме невиплати їй заробітної плати, призвело до порушення відповідачем конституційного права позивача на оплату праці, спричинило порушення укладу життя позивача, завдало їй моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду для захисту своїх прав. Також позивач понесла моральні страждання, які виразились у неотриманні коштів на проживання на протязі певного періоду, що зумовило зміну способу життя її сім`ї, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, що визнається судом моральною шкодою, яка підлягає задоволенню з урахування розміру невиплачених відповідачем сум, розміру та тривалості завданих моральних страждань.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів», на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 10932,56 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн., та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1200 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З відповідача, на підставі ст.141 ЦПК України, в прибуток держави слід стягнути 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 76, 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.116 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів», КОД , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , десять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні п`ятдесят шість копійок (10932,56 грн.) заборгованості по заробітній платі, дві тисячі гривень (2000 грн.) у відшкодування моральної шкоди, одну тисячу двісті гривень (1200 грн.) відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на користь держави судовий збір в розмірі дев`ятсот вісім гривень (908 грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28 вересня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга