Справа № 766/8114/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.09.2021 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

при секретарі Ференц А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

В травні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягнення аліментів, просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначивши його у частці від доходу в розмірі 3 частин усіх видів доходу відповідача щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в дня подачі позовної заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.01.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно починаючи з 24.05.2017 року і до досягнення повноліття. Позивач в позові зазначає, що підставою її звернення до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів є те, що витрати на утримання дітей збільшилися та суми аліментів, що визначена рішенням суду є недостатньою на сьогоднішній день на їх утримання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням сторін. Призначено судове засідання.

Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У зазначений в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити, заперечень проти заочного розгляду справи не надходило.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком за зареєстрованим місцем його проживання.

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані позивачем письмові документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області № 766/8834/17 від 30.01.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно починаючи з 24.05.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Підставою звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів є те, що позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх дітей .

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року.

Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищевказані обставини по справі, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлений на даний час ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», рівність прав як позивача так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання дітей, як таких, що відповідають положенням закону.

У зв`язку з наведеним суд вважає змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання дітей з твердої грошової суми в розмірі 1 500 гривень щомісячно на 1/3 частину від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

До вимоги про зміну розміру аліментів положення ч.1 ст. 191 СК України не підлягають застосуванню, тому, аліменти у новому розмірі, підлягають стягненню з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони.

Отже, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 141,206, 247, 263-265, 268, 273, 280-281, 430 ЦПК України, ст. ст. 79, 84, 150,181-182, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити призначений рішенням суду виданим 30.01.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області № 766/8834/17 розмір аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно починаючи з 24.05.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішеннявиготовлено 27.09.2021 року