КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 752/4479/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/8065/2021Головуючий у суді першої інстанції - Колдіна О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача Самофайлової О.Ю. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Самофайловою Оксаною Юріївною, яка діє на підставі договору, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 752/4479/16-ц, виданий 05.09.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва.

Вимоги заяви заявник обгрунтовував тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною 23 років.

В подальшому, 17.05.2018 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 судом було постановлено ухвалу, відповідно до якої заяву останнього задоволено та роз`яснено рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року в частині терміну навчання ОСОБА_5 , 1998 року народження, в навчальному закладі, а саме на факультеті економіки Інституту екології, економіки та права, таким чином, що аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , 1998 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно стягуються з ОСОБА_4 , починаючи з 22.03.2016 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання в Інституті екології економіки та права (до 30.06.2019 року). а у разі продовження навчання - не більше, ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років (до 22.03.2021 року).

Разом з тим, незважаючи на те, що станом на день звернення заявника до суду повнолітній син ОСОБА_5 навчання в Інституті екології економіки та права закінчив, а заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_4 відсутня, державним виконавцем виконавче провадження закрито не було.

За вказаних обставин, зазначав, що виданий у даній справі виконавчий лист на примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року виконанню не підлягає.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2021 року заяву задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №752/4479/16-ц, виданий 05.09.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання (а.с. 51-54).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

При цьому, в обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції того, що рішенням суду та ухвалою про його роз`яснення чітко та безумовно встановлено обов`язок боржника сплачувати аліменти і після продовження навчання ОСОБА_5 після 30.06.2019 року та до досягнення ним 23 років (а.с. 90-94).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.07.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 108, 109).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.07.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду (т. 2, а.с. 202).

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини свої неявки в судове засідання суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною 23 років.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 52210489 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною 23 років.

У подальшому, 17.05.2018 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 судом було постановлено ухвалу, відповідно до якої заяву останнього задоволено та роз`яснено рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року таким чином, що аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , 1998 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно стягуються з ОСОБА_4 , починаючи з 22.03.2016 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання в Інституті екології економіки та права (до 30.06.2019 року), а у разі продовження навчання - не більше, ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років (до 22.03.2021 року).

Звертаючись до суду з заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, вказував, що виданий у даній справі виконавчий лист на примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року виконанню не підлягає, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 повнолітній син ОСОБА_5 навчання в Інституті екології, економіки та права закінчив, а заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Так, у відповідності до положень ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, як роз`яснено в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Отже, сутністьпроцедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Разом з тим, будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність обов`язку у ОСОБА_4 з 30.06.2019 року виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною 23 років, матеріали справи не містять.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, з 28.08.2017 року по 23.08.2019 року ОСОБА_5 навчався у Військового інституті Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, а у період 01.09.2019 року по 30.01.2021 року - в магістратурі Інституту екології, економіки і права.

При цьому, рішенням суду від 23.06.2016 року чітко передбачено стягнення аліментів на період навчання дитини, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною 23 років, без жодних умов і застережень щодо навчального закладу, освітніх рівнів чи спеціалізації навчання дитини.

Посилання відповідача на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року про роз`яснення рішення суду, як на підставу для задоволення його заяви, колегія суддів вважає безпідставними, адже, як вбачається, про навчання ОСОБА_5 в Інституті екології, економіки і права у вказаному роз`ясненні рішення суду зазначається тільки через контекст запитуваного боржником у заяві про роз`яснення, а не через уточнення місця навчання.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що строк стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини закінчився із фактичним закінченням визначеного судом навчання ОСОБА_5 , є помилковим.

Також і висновок суду про наявність в ОСОБА_5 або ж в особи, у якої він перебуває на утриманні права на звернення до суду з новим позовом про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання і недосягнення ним 23 років не відповідає обставинам справи і суперечить рішенню суду та його роз`ясненню в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, постановлена судом ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і відмовляє у задоволенні заяви, з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 454 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Самофайловою Оксаною Юріївною, - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська