Справа № 285/2447/21
провадження у справі № 2/0285/670/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Янкової Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинне будівництво, -

встановив:

14.05.2021 року позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинне будівництво. Свій позов обґрунтовує тим, що 27.10.2020 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено договір про виділ в натурі частки нерухомого майна (квартири) по АДРЕСА_1 , з присвоєнням окремих юридичних адрес. Проте нотаріусом при внесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не було включено до загальної площі квартири площу добудови. Рік побудови квартири - 1977, а добудови - 2011 рік. Після відмови нотаріуса виправити недоліки, вони звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 для реєстрації права власності та внесення відповідних відомостей до РРП. Однак, хоча добудова й виконана з додержанням архітектурних та будівельних норм, їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Позивачі у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, заслухавши представника позивача - ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05.05.1993 року (а.с 17).

27.10.2020 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено договір про виділ в натурі частки нерухомого майна (квартири) по АДРЕСА_1 . Згідно даного договору, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було виділено 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , що складається з 2 житлових кімнат, з присвоєнням окремих юридичних адрес, а саме: квартира НОМЕР_1 та квартира НОМЕР_2 (а.с.7).

У свою чергу, з технічного паспорту на квартиру НОМЕР_2 вбачається, що квартира складається з 2 житлових кімнат та прибудови 2011 року, загальною площею 35,5 кв. м. (а.с. 11-12).

Згідно Висновку № 7 про відповідність містобудівним вимогам прибудови до квартири АДРЕСА_5 від 22.03.2021 року вищевказана прибудова розміщена у відповідності до містобудівних вимог та може використовуватися за при значенням (а.с. 14).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу (ч.4 ст. 375 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно доь ч. 5ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно п.9. Розділу V "Прикінцеві положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами)земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва,що за класом наслідків(відповідальності)належать до об`єктів з незначними наслідками(СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та у передбачених законом чи договором випадках - з моменту його прийняття до експлуатації та державної реєстрації.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

У зв`язку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі не зверталися до компетентних органів, зокрема в УДАБІ, із заявою про прийняття в експлуатацію прибудови чи з відповідною декларацією.

Таким чином, суд дійшов висновку, що права позивачів порушені не були, позов є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Повний текст рішення суду складено 30.09.2021 року.

Керуючись ст.ст. 4, 76- 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинне будівництво - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.М. Коцюба