Номер провадження: 22-ц/813/8636/21
Номер справи місцевого суду: 523/1639/21
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" та ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» (м. Київ, пр. С. Бандери, буд. 28а) Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області (Одеська обл., м. Южне, пр. Григорівського десанту, буд. 18) про визнання протиправним та скасування рішення державного, визнання незаконним та скасування запису про право власності.

Разом з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що 25 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, реєстровий №3247, за яким ОСОБА_4 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , на забезпечення зобов`язання ОСОБА_5 за кредитним договором №0 від 25.09.2006 року, за яким ОСОБА_5 отримав для особистих потреб 42 000 доларів США.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4

13.01.2021 року з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 дізнався, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно незаконно зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 на ім`я відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРДЕБТ ПЛЮС». Номер запису про право власності: 38867041. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54799892 від 27.10.2020 року, ухвалене державним реєстратором Голубенко Аліною Вікторівною, Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області, Одеська область.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54799892 від 27.10.2020 року, ухвалене державним реєстратором Голубенко Аліною Вікторівною, Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області, Одеська область є протиправним, запис про право власності 38867041 незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Реєстраційні дії проведено без відома власника майна ОСОБА_4 , та порушує права та інтереси його спадкоємця, за захистом яких Майлат В.А. звернувся з позовом до суду.

Предметом позову ОСОБА_6 є визнання протиправним рішення державного реєстратора та скасування реєстрації права власності за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРДЕБТ ПЛЮС» на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» (м. Київ, пр. С. Бандери, буд. 28а) Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області (Одеська обл., м. Южне, пр. Григорівського десанту, буд. 18) про визнання протиправним та скасування рішення державного, визнання незаконним та скасування запису про право власності.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, апеляційну скаргу подав представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставиться питання про її скасування з подальшим постановленням нового рішення, яким:

-у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 - відмовити.

При цьому посилаючись на те, що доводи викладені позивачем на підтвердження необхідності задоволення заяви про забезпечення позову, ґрунтуються виключно на припущеннях. Позивачем не наведено фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заходу забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З іншого боку, накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно безпідставно порушує права та інтереси такої особи, як власника.

Позивачем не доведено, що ТОВ «Укрдебт плюс» чи інші учасники справи мають намір вчиняти дії, які в подальшому, у випадку задоволення позову, ускладнять захист прав та інтересів позивача без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд першої інстанції не навів обґрунтування та не послався на конкретні обставини, з якими пов`язувалось б утруднення чи неможливість виконання рішення суду; заявником не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення в даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання такого рішення, та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може бути істотно ускладнено чи унеможливлено та не порушить збалансованості інтересів сторін у даній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, апеляційну скаргу подав ОСОБА_1 , де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставиться питання про її скасування з подальшим постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому посилаючись на те, що оскаржуваною ухвалою було вирішено питання про арешт нерухомого майна, що належить апелянту на праві власності, без залучення його до участі у справі, як учасника.

Вказує, що позивачем не було доведено тих обставин на які вона посилається в заяві про забезпечення позову, у зв`язку із чим у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для забезпечення позову.

Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновків про обґрунтованість припущень заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Апелянт звертає увагу суду, що позивачем було подано позов немайнового характеру, а отже немає підстав для застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно.

Також зазначає, що заява про вжиття заходів забезпечення не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2021 року провадження по цивільній справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" подану через представника - Тяжкороб Є.В. на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності, було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2021 року провадження по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Коток Андрія Миколайовичак на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" та ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності було призначено до розгляду.

02 вересня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого останній просить апеляційну задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції та наявність дійсного спору між сторонами.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» - Галайчук Г.С. апеляційні скарги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавали та не заявляли.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктами 2, 4 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Підстави забезпечення позову необхідно доводити документально, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що предмет позову, може бути знищеним на момент виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Аналогічний висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 363/2197/17 (провадження № 61-15477св19).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Тобто з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує реальний спір стосовно нерухомого майна, обраний спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії та накладення арешту на майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, існує зв`язок між обраним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Укрдебт плюс», що позивачем не доведено, що ТОВ «Укрдебт плюс» чи інші учасники справи мають намір вчиняти дії, які в подальшому, у випадку задоволення позову, ускладнять захист прав та інтересів позивача без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 26.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Вказане свідчить як про наявність спору, так і про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржуваною ухвалою було вирішено питання про арешт нерухомого майна, що належить апелянту на праві власності, без залучення його до участі у справі, як учасника, оскільки, як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2021 року об`єднано в одне провадження позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», Виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності, а також зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрДебт», Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області про визнання права власності.

Проте, станом на момент подачі позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, позивач не міг знати про наявність договору купівлі-продажу, в подальшому (після пред`явлення позову) укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» та ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання апелянтів на недоведеність заявником ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову, оскільки підставою для забезпечення позову є не докази, які підтверджують ризики невиконання рішення суду, а обґрунтоване припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких має намір звернутися позивач.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи і ґрунтуються на припущеннях. У той час, як забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. (висновок Верховного Суду, постанова №6-846цс16 від 17.10.2018 року).

Доводи апелянтів в скаргах не спростовують обґрунтованих висновків суду про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами виник спір та існує загроза утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, колегія суддів вважає, що обрані заходи є цілком співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова