Справа № 315/563/21
Номер провадження № 2/315/511/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Дмитренко В.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

24.05.2021 року до суду звернувся представник позивача Нечет О.О. з клопотанням про долучення доказів, надавши копію заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.06.2020 року за підписом ОСОБА_1

24.05.2021 року заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору №б/н від 17.06.2011 року станом на 21.03.2021 року в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також витрати на сплату судового збору в сумі 2270 грн., а всього 20594,11 грн.

17.08.2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення від 24.05.2021 року.

01.12.2021 року ухвалою суду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 24.05.2021 року задоволено, заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24.05.2021 року по цивільній справі №315/563/21 за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 20.12.2021 року на 09-30.

В позові позивач посилався на те, що 17.06.2011 року між сторонами укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту, який в подальшому збільшено до 15000 грн., що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк»).

Далі в позові зазначили, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку».

Як слідує з позову, відповідач ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді.

АТ КБ «Приватбанк» вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 21.03.2021 року має заборгованість в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Прохали стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.06.2011 року станом на 21.03.2021 року в сумі 18324,11 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2270 грн., справу розглянути за відсутності представника, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, 20.12.2021 року представник ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні.

Відповідач та її представник: адвокат Плюта О.А. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, будь-яких заяв та клопотань не подали.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гуляйполе Запорізької області народилася позивач ОСОБА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 30.09.2014 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області (а.с.64).

17.06.2011 року між АТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.15).

Відповідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 26.10.2016 року відповідачу встановлено кредитний ліміт на кредитну карту в розмірі 500 грн., 05.07.2017 року збільшено кредитний ліміт до 5000 грн., 09.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 10000 грн., 19.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 15000 грн., 20.03.2019 року зменшено кредитний ліміт до 14994,77 грн., 07.04.2019 року зменшено кредитний ліміт до 13462,22 грн., 08.04.2019 року збільшено кредитний ліміт до 13470 грн., 05.02.2020 року зменшено кредитний ліміт до 13462,22 грн., 12.03.2020 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.14).

05.06.2020 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та їй відкрито кредитну картку № НОМЕР_2 , термін дії до 03/24 (а.с.13, 81-88).

Заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 17.06.2011 року станом на 21.03.2021 року склала в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.11-12).

До позову долучено виписку з банківського рахунку відповідача, яка є доказом у справі, оскільки має статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5 (а.с.32-45).

Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного.

В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч.ч. 1-3 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач, уклавши 17.06.2011 року з АТ КБ "Приватбанк" кредитний договір №б/н, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.15).

26.10.2016 року відповідачу встановлено кредитний ліміт на кредитну карту в розмірі 500 грн., 05.07.2017 року збільшено кредитний ліміт до 5000 грн., 09.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 10000 грн., 19.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 15000 грн., 20.03.2019 року зменшено кредитний ліміт до 14994,77 грн., 07.04.2019 року зменшено кредитний ліміт до 13462,22 грн., 08.04.2019 року збільшено кредитний ліміт до 13470 грн., 05.02.2020 року зменшено кредитний ліміт до 13462,22 грн., 12.03.2020 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.14).

05.06.2020 року відповідач підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та їй відкрито кредитну картку № НОМЕР_2 , термін дії до 03/24 (а.с.13, 81-88).

За таких обставин суд, дійшов висновку про наявність укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 17.06.2011 року та обов`язку відповідача повернути кошти, які фактично отримані нею та використані та відсотків за користування кредитними коштами, оскільки відповідач ОСОБА_1 порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачувала його несвоєчасно і не в повному обсязі, тому суд погоджується з позовними вимогами позивача стосовно наявності у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 21.03.2021 року в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач відзив на позов не подала, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів того, що ОСОБА_1 повернула кредитні кошти в повному обсязі в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому судовий збір у сумі 2270 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (р/р № НОМЕР_4 , МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору №б/н від 17.06.2011 року станом на 21.03.2021 року в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також витрати на сплату судового збору в сумі 2270 грн., а всього 20594,11 грн. (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 11 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз