Дата документу 03.09.2021
Справа № 334/3756/20
Провадження № 2/334/607/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участі представника відповідача Фурсенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.12.2010 року в розмірі 21739,13 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 13724,67 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6353,07 грн., нарахованої пені 150,00 грн., фіксованої частини штрафу 500 грн., процентної складової штрафу 1011,39 грн., та сплачені судові витрати.

В подальшому позивач зменшив позовні вимоги, а саме в заяві від 14 квітня 2021 року просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №б/н від 28.12.2010 року в розмірі 20077,74 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 13724,67 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6353,07 грн. та понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до банку за отриманням банківських послуг, про що підписала заяву б/н від 28.12.2010 року.

Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила свою згоду на те, що ця заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Розміщені на сайті банку Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку є публічною офертою, за якою банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Відповідач акцептував цю оферту шляхом підписання заяви. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів.

Відповідно до виявленого бажання відповідача було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого, станом на 31.05.2020 утворилась заборгованість в сумі 200077,74 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13724,67 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 6353,07 грн.

Покликаючись на вищенаведене, позивач просив стягнути на його користь вказані суми з відповідачки.

Відповідач подала до суду відзив, в якому вимоги позову не визнала, вказала, що з метою отримання банківських послуг вона підписала Анкету заяву №б/н від 28.12.2010, в якій не зазначено на яких умовах діяв договір, не зазначено, в якому розмірі вона бажає отримати кредитний ліміт. При цьому вона більше не підписувала ніяких додатків та умов, Анкетою заявою не був передбачений її обов`язок сплачувати відсотки за користування кредитом, пені та комісії, в ній не зазначений її обов`язок сплачувати ці додаткові платежі. Зазначила, що Банк, обґрунтовуючи суму, яка підлягає стягненню, надав суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що вказана позивачем сума розрахована з урахуванням відсотків, пені, комісії, нарахування яких, а також розмір яких, не погоджувався сторонами в підписаній Анкеті - заяві. Також, вказала, що не підписувала долучених позивачем до матеріалів справи Довідку про умови кредитування та заявила клопотання про витребування у АТ КБ «Приватбанк» оригінал Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» по договору, копія якого долучена позивачем до матеріалів справи. Зважаючи на те, що у неї відсутня заборгованість за кредитним договором, в задоволені позову просить відмовити.

Також надала уточнений відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила застосувати строки позовної давності, оскільки вважає, що так як позивач звернувся до суду з позовом 26.06.2020 року, в межах трирічного строку позовної давності розгляду в суді підлягають позовні вимоги за період з 26.06.2017 року. Всього переплата по кредитному договору від 28.12.2010 року з урахуванням безпідставно списаних з карткового рахунку відсотків, комісії та пені складає 38840,96 грн.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що підписавши Анкету заяву відповідач підтвердив, що він повністю ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, погашаючи заборгованість за кредитом відповідач прийняв умови договору та погодився з ними, відповідно до виписки за картковим рахунком відповідач активно користувався кредитною карткою, порядок погашення заборгованості, визначений Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів.

Також 14.04.2021року позивачем до суду було надано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що підписана заява анкета є договором приєднання, відповідач ознайомлена з умовами та правилами, про що зазначила в заяві анкеті від 28.12.2010 року.

Зазначає, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, а тому просить позов задовольнити.

Представник позивача повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та уточненому відзиві.

Дослідивши надані суду заяви по суті спору, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

28.12.2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк. Факт звернення відповідача до банку підтверджується наданою позивачем копією анкети-заяви та не заперечувався відповідачкою.

В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Разом із позовною заявою, крім копії анкети-заяви, позивач подав до суду такі документи: розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за договором № б/н від 28.12.2010 року станом на 31.05.2015 року, 30.09.2019 року, 31.05.2020 року, які містять лише підпис представника банку без зазначення особи, яка склала розрахунок; банківську виписку по договору від 28.12.2010 року, Довідку про зміну умов кредитування (щодо кредитного ліміту), Довідку про підписані кредитні договори, які містить лише підпис особи, яка її склала, без зазначення такої особи, копію довідки про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна» по договору SAMDN5956, копію примірника Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису відповідача про ознайомлення саме з цими редакціями зазначених документів; копію наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг», копію відомостей з ЄДРПОУ, копію банківської ліцензії, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг із статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів», які діяли на момент підписання анкети-заяви.

Позивач зазначав, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 уклала з позивачем кредитний договір.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У цьому випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ КБ «ПриватБанк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17-ц).

У анкеті-заяві від 28.12.2010 року кредитний ліміт не встановлено, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено номеру картки та реквізитів карткового рахунку. Водночас, надані позивачем виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 підтверджують користування відповідачем кредитними коштами.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку позичальника слідує, що в тіло кредиту зараховано суму фактично використаних коштів клієнта, в тому числі автоматичні (регулярні) платежі та погашені за рахунок кредиту нараховані відсотки (договірне списання) за рахунок кредитного ліміту.

Відповідно до наданих позивачем доказів, договірне списання на сплату автоматичних (регулярних) платежів та погашення за рахунок кредиту нарахованих відсотків,комісії, пені за рахунок кредитного ліміту не є умовою кредитного договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 .

Згідно виписки по особовому рахунку позичальника ОСОБА_1 , сума фактично знятих з картки відповідачем коштів в межах трирічного строку позовної давності з 14.07.2017 року складає 3093,72 грн,, поповнено картку клієнтом на суму 18970,00 грн, самостійно списано банком відсотків 21388,01 грн, самостійно списано банком комісії 460,00 грн, пені 750.00 грн. Всього за період з 14.07.2017 року по 14.07.2020 рік переплата за договором № б/н від 28.12.2010 року з урахуванням безпідставно списаних з карткового рахунку відсотків, комісії та пені складає 38474,29 грн. Отже, станом на дату звернення до суду, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед банком за кредитом з фактично отриманих та неповернутих коштів.

Для визначення конкретних умов договору позивач посилався на долучені до позовної заяви копію Довідки про зміну умов кредитування (щодо кредитного ліміту), копію Довідку про підписані кредитні договори, які містить лише підпис особи яка її склала без зазначення такої особи, копію довідки про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна» по договору SAMDN5956, копію примірника Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису відповідача про ознайомлення неї саме з цими редакціями зазначених документів; копію наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг»

Надана банком копія Довідки про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна» по договору SAMDN5956 містить підпис ОСОБА_1 , але в зв`язку із тим, що вона заперечувала про те, що ставила вказаний підпис на довідці, була обізнана про зазначені в Довідці Умови та Правила, судом витребувався оригінал вказаної довідки.

Позивач витребуваний судом документ до судової справи не надав, надав суду заяви, які одержані судом 25.02.2021 року, 01.03.2021 року та 05.03.2021 року про те, що витребувані оригінали буде надано в одне з наступних судових засідань, однак в судові засідання, які були призначені на 01.03.2021, 11.05.2021, 03.08.2021 та 03.09.2021 рік позивачем витребуваний судом документ не надано та не зазначено про поважність причини з якої неможливо надати вказаний документ до справи для його дослідження.

Позивач не виконав ухвалу суду та не надав оригінал довідки для перевірки достовірності підпису Відповідачки. Таким чином Позивач не підтвердив того, що ОСОБА_1 підписувала довідку про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна» по договору SAMDN5956.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не надав жодних доказів того, що саме наявні в матеріалах справи Довідка про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна» по договору SAMDN5956 та Умови та Правила мала на увазі відповідач, ознайомилася і погодилася саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Тому суд позбавлений можливості визначити, чи вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили наведені АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів).

Вирішуючи цей спір суд враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа №342/180/17-ц). Так, Велика Палата зазначила, що роздруківки із сайту позивача Умов та Правил, Тарифів належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У згаданій справі Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору із споживачем АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви) щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Інший висновок, на думку Великої Палати, не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Згадані Великою Палатою вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» діяли і на момент підписання анкети-заяви ОСОБА_1 . Тому суд вважає за можливе у цій справі зробити аналогічний висновок про те, що ОСОБА_1 не узгодила із АТ КБ «ПриватБанк» умови щодо нарахування відсотків, строку повернення кредиту.

При цьому, розглядаючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

До суду позивач звернувся 14.07.2020 року. В межах трирічного строку позовної давності розгляду в суді підлягають розгляду позовні вимоги за період з 14.07.2017 року по 14.07.2020 рік.

Судом була досліджена виписка за кредитним договором та встановлено, що Відповідачка активно користувалася кредитною карткою, поповнювала картку та знімала з неї грошові кошти. При цьому Позивач безпідставно списував з карткового рахунку відсотки, пеню та комісію. Так, в межах позовної давності з 14.07.2017 року відповідно до виписки по рахунку: поповнено відповідачем картковий рахунок на суму 18970,00 грн., знято відповідачем з карткового рахунку 3093,73 грн., безпідставно списані позивачем відсотки на суму 21388,01 грн., безпідставно списана позивачем комісія на суму 460,00 грн., безпідставно списана позивачем пеня на суму 750,00 грн.. Переплата по договору № б/н від 28.12.2010 року з урахуванням безпідставно списаних з карткового рахунку відсотків, комісії та пені складає 38474,29 грн.

Відповідач до уточненого відзиву на позовну заяву надала розрахунок заборгованості. Судом досліджено розрахунок та встановлено, що він складений на підставі даних про надходження та списання коштів з рахунку, які містяться в наданій позивачем виписці за договором, заперечення на розрахунок відповідача від позивача до суду не надходило.

Щодо наданого позивачем Розрахунку заборгованості, то відповідач заперечувала його вірність. Судом досліджено розрахунок заборгованості та встановлено, що він складений з урахуванням процентів, пені, які не передбачені умовами Анкети заяви, яка підписана відповідачем.

Враховуючи, що укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить обов`язку сплачувати проценти за користування кредитними коштами, пені, комісії, а кошти, що були фактично отримані відповідачем були повернуті позивачу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 81, 82, 141, 209, 258, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо або через відповідний суд до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М. Гнатюк