Справа № 418/1294/21
РІШЕННЯ

іменем України

"21" вересня 2021 р. Міловський районний суд Луганської області

головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

присяжних Плясулі С.І.

Літвінової Г.І

заявника ОСОБА_1

адвоката Оробцова М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісті відсутньою,-

ВСТНОВИВ:

До суду звернувся заявник ОСОБА_1 з заявою у якій просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою з 01 травня 2019 року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 яка у 2019 році виїхала в невідомому напрямку і до цього моменту йому не відомо про місце її знаходження.

14 квітня 2020 року його бабуся ОСОБА_3 для реалізації його прав та захисту його інтересів, оскільки він є неповнолітнім і не може в повному обсязі захищати свої права, встановила опіку над ним, про що свідчить розпорядження Міловської районної адміністрації Луганської області №124 від 14 квітня 2020 року. З квітня 2019 року про його матір ОСОБА_2 немає ніяких відомостей.

Відповідно до повідомлення Головного управління Національної поліції в Луганській області відділення поліції №2 Старобільського РУП встановити остаточне місцезнаходження його матері на території України не представилось можливим. На території України факт перебування відсутній. Останнє відоме місцезнаходження є Російська Федерація м. Анапа, більш детальна інформація відсутня. Місце знаходження в даний час його матері йому не відомо. Він проживає разом з бабусею ОСОБА_3 яка є його піклувальником. Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою необхідно для оформлення державної допомоги дітям, позбавленим батьківського піклування.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засідання заяву підтримав послався на вище означені обставини та пояснив, що в нього мається батько місце знаходження якого йому також не відомо, шлюб з його матерю був розірваний, місце знаходження його йому не відомо. Аліменти на його утримання він не платить. Останній раз його матір виходила на зв`язок 01.12.2019 року. Проживає з бабусею ОСОБА_3 яка за ним піклується.

Представник заявника адвокат Оробцов М.Ю. у судовому засіданні заяву свого довірителя підтримав просив її задовольнити.

Представник соціального захисту Старобільської районної державної адміністрації до судового засідання не з`явився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. У своєї заяві представник повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, заяву визнає проти її задоволення не заперечує. Відзиву проти заяви надано не було.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що вона дійсно знала матір заявника. Проживає на однієї вулиці з заявником та його бабусею. На протязі більш як двох років матір заявника відсутня, її місце знаходження не відомо.

Вислухавши заявника його представника, свідка, дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Як слід з копії паспорта заявник ОСОБА_1 є громадянином України. (а.с.5)

Згідно довідки виданої Міловською селищною радою Старобільського району ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована у АДРЕСА_1 на території Міловської селищної ради не перебуває з 2018 року. Місце її знаходження не відоме. (а.с.7)

Як слід з листа т.в.о. начальника відділення поліції №2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області підполковника поліції Ігоря Безкровного, що за фактом розшуку від 20.03.2020 року ОСОБА_2 були проведені оперативно-розшукові заходи та слідчі дії, під час яких встановити остаточне місцезнаходження останньої на території України не представилось можливим. На території України факт перебування ОСОБА_2 відсутній. Останнє відоме місцезнаходження ОСОБА_2 було Російська Федерація м. Анапа.(а.с.8)

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 14 квітня 2020 року №124 Про встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 слід, що піклувальником було призначено ОСОБА_3 .(а.с.9-10)

З довідки головного спеціаліста Старобільської районної державної адміністрації Управління соціального захисту населення Олени Мерабішвілі-Шпирко слід, що заявник перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Старобільської РДА в смт. Мілове та йому відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ї з дітьми» з 01.06.2020 по 31.05.2021 року призначено «Державну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування».(а.с.6)

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже під час розгляду даної справи слід враховувати висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також, судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнання його матір ОСОБА_2 безвісно відсутньої для реалізації своїх прав та захисту інтересів, оскільки він є неповнолітнім і не маже у повному обсязі їх захищати.

Отже враховуючи відсутність відомостей стосовно ОСОБА_2 протягом двох років за місцем останнього відомого місця її проживання суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання її безвісно відсутньої, оскільки факт зникнення останньої не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою з 01 грудня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду протягом 30 днів шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2021 року.

Суддя: С.І. Чехов

Присяжні: С.І. Плясуля

Г.І. Літвінова