ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/1199/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судового засідання Радченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, заінтересовані особи Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, заінтересовані особи Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2021 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

У судове засідання 9 та 21 грудня 2021 року заявниця та представник заінтересованої особи у справі не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись в установленому законом порядку. Від заявниці надійшла заява про можливість розгляду справи у її відсутність. Заінтересована особа була повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується зворотним повідомлення, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Як вбачається з рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року справа за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва розглядалась за правилами ЦПК України.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 недоотриманої суми основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, згідно вимог статті 49, частини четвертої статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, починаючи з 19 серпня 2007 року по 19 серпня 2010 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 , згідно з вимогами статті 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка повинна становити 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 ЗУ «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 19 серпня 2007 року по 19 серпня 2010 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року закрито апеляційне провадження за скаргою управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва як таке, що помилково відкрите.

Відомостей про те, що вказане рішення переглядалось апеляційної інстанцією в порядку ЦПК України, матеріали справи не містять, заінтересованою особою будь-яких заперечень чи спростовувань щодо такої заяви ОСОБА_1 суду подано не було.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 13 червня 1981 року виконавчим комітетом Білківської сільської ради Коростенського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, актовий запис 5. Прізвище ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 2 листопада 2017 року, актовий запис 17070.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 червня 2018 року ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 отримала спадщину на ј частину квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням 2/3 часток спадщини, від яких відмовились діти померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано 2 виконавчі листи від 14 серпня 2012 року, оригінали яких знаходяться у заявниці.

Згідно довідки, виданої архіваріусом Дарницького районного суду м. Києва, справа № 2-7975/10 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва про зобов`язання здійснити перерахунок нарахованих сум, була знищена за закінченням строку зберігання.

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №2-н-148/09.

Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин першої-третьої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі статтею 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацюючим членам його сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тобто, право на отримання пенсійних (соціальних) виплат правонаступники мають лише у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.

У даному випадку нарахування померлому пенсійних виплат було присуджено за рішенням суду, яке набрало законної сили за життя померлого, а тому право на отримання соціальних виплат підлягає спадкуванню.

Постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами).

Відповідно до пункту 13 вказаного Порядку зупинення безспірного списання коштів, зокрема здійснюється у разі звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником. Відповідно до п.14 вказаного Порядку після усунення обставин, що були підставою для зупинення безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам, виконавчий документ виконується відповідно до цього Порядку в порядку черговості, що утворилася на момент усунення таких обставин. Тобто вказаним Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників допускається заміна боржника або стягувача правонаступником.

Отже, викладена у заяві вимога щодо заміни сторони стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника заявницю ОСОБА_1 (спадкоємицю згідно свідоцтва про право на спадщину за законом) є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Крім того, у відповідності до частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження на час розгляду судом заяви про заміну сторони у такому провадженні не є перешкодою для вирішення судом цього питання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові і підлягають виконанню на всій території України, а відтак суд вважає за необхідне замінити вибулого стягувача у виконавчому листі у справі № 2-7975/10 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду у Дарницькому районі м. Києва з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листі до виконання, суд зазначає таке.

В обґрунтування вимоги про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявниця зазначає, що оригінали виконавчих листів вона знайшла після того, як перебирала речі померлого чоловіка восени 2021 року. Чому він не подав виконавчі листи до виконання їй не відоме, він про це їй нічого не розповідав. У добровільному порядку рішення Дарницького районного суду м. Києва виконане не було.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За частинами першою, третьою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається із судового рішення, ОСОБА_1 не була стороною у вказаній справі, вона є спадкоємицею померлого чоловіка ОСОБА_2 . Заявниця зазначає, що їй не було відомо про наявність цих виконавчих листів, оскільки чоловік їй не розповідав про розгляд Дарницьким районним судом м. Києва справи за його позовом, результат розгляду такої справи та отримання ним виконавчих листів, а також причини неподання виконавчих листів до виконання.

Представник заінтересованої особи у справі управління Пенсійного фонду у Дарницькому районі м. Києва не надав суду жодних письмових пояснень з приводу поданої ОСОБА_1 заяви та/чи доказів виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року.

На підставі викладеного, враховуючи, зазначені заявником причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, зокрема те, що вона є спадкоємицею після померлого чоловіка ОСОБА_2 , якому рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року присуджено до стягнення пенсію, суд допускає наявність необізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного рішення суд, та виконавчих листів на його виконання у чоловіка, а також про причини неподання виконавчих листів до виконання її чоловіком, та приходить до висновку про існування об`єктивних перешкод для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись п. 17.4 розділу VIII перехідних положень ЦПК України, статтями 3, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, заінтересовані особи Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому проваджені щодо виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року у справі № 2-7975/2010 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-7979/2010 про проведення перерахунок та виплату ОСОБА_2 недоотриманої суми основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, згідно вимог статті 49, частини четвертої статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року, починаючи з 19 серпня 2007 року по 19 серпня 2010 року.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-7979/2010 про проведення перерахунок та виплату ОСОБА_2 , згідно з вимогами статті 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка повинна становити 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 ЗУ «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 19 серпня 2007 року по 19 серпня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К.В. Шаповалова