КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/8071/21-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16114/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бусик О.Л., по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 серпня 2008 року у розмірі 177 205,91 грн. станом на 26 січня 2021 року та судові витрати у розмірі 2 658,09 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, з зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 31 серпня 2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Звертав увагу на те, що відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. У подальшому відповідач, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 15 травня 2020 року, отримав преміальну картку WorldBlackEdition(кредитний ліміт до 200 000 грн.). Вказував, що в редакції Умов та правил від 01 березня 2019 року відповідно до п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язання клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту в розмірі 74,4 % для преміальних карток.

Вказував, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не виконав зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 26 січня 2021 року утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі - 177 205,91 грн., яка складається з: 134 531,40 грн. - заборгованість за кредитом; 7 905,47 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 42 674,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 1-5).

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 134 531 грн. (сто тридцять чотири тисячі п`ятсот тридцять одна) гривня 40 копійок та судовий збір в сумі 2017,95 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 107-110).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 серпня 2021 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Крилова О.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, а в іншій частині рішення не оскаржується (а.с. 113-117).

На обґрунтування скарги зазначила, що відповідач підписав анкету-заяву та паспорт споживчого кредиту, в якому відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредитної картки, зокрема, процентну ставку в межах та поза межами пільгового періоду. Вважає, що судом безпідставно відмовлено у частині стягнення відсотків за користування кредитом з огляду на підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, у якому погоджено усі істотні умови договору. Таким чином, суд першої інстанції неналежним чином дослідив надані докази, які відповідачем не спростовані.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року оскаржується апелянтом лише в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Відмовивши в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Такий висновок є помилковим, оскільки суперечить наявним у справі доказам, які були надані позивачем до районного суду.

Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, у якій заповнив свої анкетні дані (а.с. 15-16).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг.

До позовної заяви банк долучив витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку та витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток (а.с. 20-24, 25-69).

З довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що 30 травня 2018 року ОСОБА_1 було видано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 зі строком дії 04/21, НОМЕР_2 зі строком дії 04/22 (а.с. 14).

З довідки про зміну умов кредитування по картці НОМЕР_1 вбачається, що 03 січня 2020 року було встановлено кредитний ліміт 117 000,00 грн., а 08 вересня 2020 року встановлено ліміт 0,00 грн. (а.с. 13).

До позовної заяви банк також долучив виписку про рух коштів по рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 30 травня 2018 року по 01 грудня 2020 року (а.с. 8-12).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором № б/н від 31 серпня 2018 року, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 26 січня 2021 року становить177 205,91 грн., яка складається з: 134 531,40 грн. - заборгованість за кредитом; 42 674,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-7).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилався на підписану сторонами анкету-заяву № б/н від 31 серпня 2018 року та паспорт споживчого кредиту, підписаний 15 травня 2020 року.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що у паспорті споживчого кредиту від 15 травня 2020 року сторонами погоджена процентна ставка поза межами пільгового періоду у розмірі 37,2 % річних, реальна річна процентна ставка (при постійному користуванні пільговим періодом) 4,85 % річних, реальна річна процентна ставка при користуванні лімітом за межами пільгового періоду та при погашенні мінімальними щомісячними платежами 59,00 % для картки World BlackEdition(а.с. 17-19).

Таким чином, у анкеті-заяві від 31 серпня 2018 року сторони не погодили процентну ставку, а погодили її у паспорті споживчого кредиту від 15 травня 2020 року.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 15 травня 2020 року по 26 січня 2021 року банк не підвищував процентну ставку на прострочений кредит, а застосовував 37,2 % річних за користування кредитними коштами поза межами пільгового періоду, а з 01 серпня 2020 року зменшив до 36 % річних (а.с. 6-7).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 15 травня 2020 року по 26 січня 2021 року у розмірі 3494,91 грн., розмір та порядок нарахування яких погоджено сторонами в паспорті споживчого кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту і в цій частині рішення суду сторони не оскаржували.

Отже, судове рішення з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України, необхідно скасувати у частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитними коштами із ухваленням нового про часткове задоволення позову в цій частині.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути пропорційно до частини задоволених вимог (8,18 %) 278,52грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () -3494 (три тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 91 коп. заборгованості за простроченими відсотками за договором № б/н від 31 серпня 2018 року.

В іншій частині заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () - 278 (двісті сімдесят вісім) грн. 52 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова