ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/12041/20

Номер провадження: 22-ц/819/1822/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Радченка С.В.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Тихоші Дмитра Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 липня 2021 року, у складі судді Булах Є.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року по справі №667/6240/15-ц в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності в тому числі на:

- 1/2 частку цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 703 423, 50 гривень;

- 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0, 5846 га за кадастровим номером :03:004:0059, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів, вартістю 258 243, 50 гривень;

- 1/2 частку автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р.в., НОМЕР_1 , вартістю 101 962 гривень;

- 1/2 частку автомобіля FAW НОМЕР_4 2007 р.в., НОМЕР_2 , вартістю 24 740 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21213 2005 р. в., НОМЕР_3 , вартістю 43 750 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ГАЗ 5227 1988 р. в., НОМЕР_4 , вартістю 10 466 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ГАЗ 33021 2003 р. в., НОМЕР_5 , вартістю 20 548 гривень;

- 1/2 самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року побудови з мотором «HONDA» зав. № 2001805, потужністю 150 к. с., - вартістю 44 500 гривень.

Вказаним рішенням суду за ОСОБА_2 також визнано право власності в тому числі на:

- 1/2 частку цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 703 423, 50 гривень;

- 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0, 5846 га за кадастровим номером :03:004:0059, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів, вартістю 258 243, 50 гривень;

- 1/2 частку автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р.в., НОМЕР_1 , вартістю 101 962 гривень;

- 1/2 частку автомобіля FAW СА 1041К26L2R5, 2007 р.в., НОМЕР_2 , вартістю 24 740 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21213 2005 р. в., НОМЕР_3 , вартістю 43 750 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ГАЗ 5227 1988 р. в., НОМЕР_4 , вартістю 10 466 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ГАЗ 33021 2003 р. в., НОМЕР_5 , вартістю 20 548 гривень;

- 1/2 самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року побудови з мотором «HONDA» зав. № 2001805, потужністю 150 к. с., - вартістю 44 500 гривень.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року по справі №667/6240/15-ц змінено в частині визначення вартості майна, в решті залишено без змін. Постановою Верховного Суду 14 квітня 2020 року зазначені судові рішення залишені без змін.

Після набрання чинності судовими рішеннями позивач зареєструвала своє право власності на об`єкти нерухомості. Посилаючись на положення частин 1,2 ст.364 ЦК, позивач просила виділити їй в натурі 1/2 частини цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2частину земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0059 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач також вказує, що транспортні засоби є неподільною річчю та фактично знаходяться в особистому користуванні відповідача, вона своїм майном не має змоги користуватись і тому вважає за доцільне отримати грошову компенсацію вартості своєї частки та припини право спільної часткової власності на них.

З урахуванням уточнень позовних вимог поданих заявами від 18 березня 2021 року та 15 квітня 2021 року просила:

- виділити у натурі ОСОБА_1 50/100 часток із спільної часткової власності об`єкту нерухомого майна цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №4 графічного додатку №7, 8 судової будівельно-технічної експертизи №11 від 15.03.2021 року, а саме: цех літ. «А» приміщення 1(розміром 24,87х14,10) площею 304,5 кв.м. вартістю 653418 грн, приміщення №10 площею 26,8 кв.м. вартістю 57500 грн, приміщення №11 площею 11,2 кв.м. вартістю 24030 грн, літ. «Д» склад вартістю 84268 грн, літ. «Е» склад вартістю 8345 грн, №2 ворота вартістю 7876 грн, №4 огорожа вартістю 119580 грн.;

- влаштування перегородки площею 105,75 кв.м. в приміщенні 1 цеху літ. «А» на суму 73349 грн покласти на ОСОБА_1 ;

-стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 36 674,50 грн вартості за 1/2 частку перепланування приміщень цеху;

- виділити у натурі 1/2 частку із спільної часткової власності об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :03:004:0059 площею 2923 кв.м. з боку правої бокової межі, лівої бокової межі та задньої межі з виходом (виїздом) на вулицю, що влаштовується відповідно до висновку варіанту №4 графічного додатку №7 додаткової судової земельно-технічної експертизи №19 від 09.04.2021 року;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р. в., НОМЕР_1 - вартістю 243 056 гривень; 1/2 частку автомобіля FAW СА 1041К26L2R5, 2007 р.в., НОМЕР_2 , вартістю - 24740 гривень; 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21213 2005 р. в., НОМЕР_3 , вартістю 43750 гривень; 1/2 частку автомобіля ГАЗ 5227 1988 р. в., НОМЕР_4 , вартістю - 10466 гривень; 1/2 частку автомобіля ГАЗ 33021 2003 р.в., НОМЕР_5 , вартістю - 20548 гривень; Ѕ частку самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-КV 1990 року побудови з мотором «HONDA» зав. № 2001805, потужністю 150 к. с., - вартістю 44500 гривень;

- стягнути зі ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію в розмірі 387060,64 гривень за 1/2 частку вищезазначених транспортних засобів;

- стягнути з відповідача судові витрати у справі, що становлять суму судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

22 березня 2021 року адвокат Тихоша Д.С., діючи від імені ОСОБА_2 , звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, у якому з урахуванням уточнень, оголошених у судовому засіданні 30 червня 2021 року просив:

- виділити у натурі ОСОБА_2 1/2 частку із спільної часткової власності об`єкту нерухомого майна цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №5 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №24 від 26.04.2021 року;

- виділити у натурі ОСОБА_2 1/2 частку із спільної часткової власності об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :03:004:0059 відповідно до висновку варіанту №5 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №24 від 26.04.2021 року;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р. в., НОМЕР_1 - вартістю 243 056 гривень; 1/2 частку автомобіля FAW СА 1041К26L2R5, 2007 р.в., НОМЕР_2 , вартістю - 24740 гривень; 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21213 2005 р. в., НОМЕР_3 , вартістю 43750 гривень; 1/2 частку автомобіля ГАЗ 5227 1988 р. в., НОМЕР_4 , вартістю - 10466 гривень; 1/2 частку автомобіля ГАЗ 33021 2003 р.в., НОМЕР_5 , вартістю - 20548 гривень; Ѕ частку самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-КV 1990 року побудови з мотором «HONDA» зав. № 2001805, потужністю 150 к. с., - вартістю 44500 гривень;

- стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 387060,64 гривень за 1/2 частку вищезазначених транспортних засобів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 липня 2021 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Поділено в натурі цех №2 по виготовленню гранітних пам`ятників за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю таким чином:

- виділено в натурі ОСОБА_1 , власниці 1/2 частки об`єкту нерухомого майна відповідно до варіанту № 4 графічного додатку № 7, 8 судової будівельно-технічної експертизи № 11 від 15 березня 2021 року, а саме:

- цех літ. «А». Перший рівень: приміщення 1 (розміром 24, 87 х 14, 10) площею 304, 5 кв.м. вартістю 653418, 00 грн; приміщення №10 площею 26, 8 кв. м. вартістю 57500 грн; приміщення №11 площею 11, 2 кв. м. вартістю 24030 грн,

- допоміжні будівлі та споруди: літ. «Д» склад вартістю 84268 грн, літ. «Е» склад вартістю 8345 грн, №2 ворота вартістю 7876 грн, №4 огорожа вартістю 119580 грн.

-виділено в натурі ОСОБА_2 , власнику 1/2 частини об`єкту нерухомого майна відповідно до варіанту №3 графічного додатку №5, 6 судової будівельно-технічної експертизи №11 від 15 березня 2021 року, а саме:

- цех літ.«А». Перший рівень: приміщення 1 (розміром11,63х 14,10) площею 164,3 кв.м., вартістю 352404 грн, тамбур №2 площею 2,3 кв.м., вартістю 4935 грн, коридор №3 площею 6,6 кв.м., вартістю 14160 грн, кабінет №4 площею 19,6 кв.м., вартістю 42052 грн, санвузол №5 площею 1,4 кв.м. вартістю 3004 грн, вбиральня №6 площею 1,0 кв.м., вартістю 2146 грн, душова №7 площею 6,4 кв.м., вартістю 13731 грн, кабінет №8 площею 16,9 кв.м., вартістю 36259 грн, кабінет №9 площею 19,6 кв.м., вартістю 42052 грн. Другий рівень: коридор №1 площею 8,1кв.м., вартістю 17379 грн, кабінет №2 площею 20,0 кв.м., вартістю 42910 грн, приміщення №3 площею 6,9 кв.м., вартістю 14804 грн, кабінет №4 площею 11,2 кв.м., вартістю 24030 грн, кабінет №5 площею 10,8 кв.м., вартістю 23172 грн, кабінет №6 площею 20,3 кв.м., вартістю 43 554 грн;

- допоміжні будівлі та споруди: літ. «Б» склад вартістю 145053 грн, літ. «В» прохідна вартістю 17 861 грн, літ. «Г» котельня вартістю 22 287 грн, ворота №1 вартістю 6 188 грн, огорожа №3 вартістю 88 035 грн.

Влаштування перегородки площею 105, 75 кв.м. в приміщенні 1 цеху літ. «А» на суму 73349 грн покладено на ОСОБА_1 .

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування Ѕ частини вартості влаштування перегородки площею 105, 75 кв.м. в приміщенні 1 цеху літ. «А» 36674, 50 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на цех № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників за адресою: АДРЕСА_1 .

Поділено в натурі земельну ділянку загальною площею 0, 5846 га кадастровий номер :03:004:0059 за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю таким чином:

- виділено в натурі ОСОБА_1 , власниці 1/2 частки об`єкту нерухомого майна відповідно до варіанту № 4 графічного додатку № 4 додаткової судової земельно-технічної експертизи №19 від 09 квітня 2021 року, а саме:

- земельну ділянку площею 2923, 00 кв.м. з боку правої бокової межі, лівої бокової межі та задньої межі з виходом (виїздом) на вулицю, що влаштовується.

- виділено в натурі ОСОБА_1 , власнику 1/2 частки об`єкту нерухомого майна відповідно до варіанту № 4 графічного додатку № 4 додаткової судової земельно-технічної експертизи №19 від 09 квітня 2021 року, а саме:

- земельну ділянку площею 2923,00 кв.м. з боку правої бокової межі, лівої бокової межі та з боку фасадної межі з існуючим виходом (виїздом) на вулицю через ворота №1.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0059 за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на:

- 1/2 частку автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р. в., НОМЕР_1 - вартістю 243 056 гривень;

- 1/2 частку автомобіля FAW СА 1041К26L2R5, 2007 р.в., НОМЕР_2 , вартістю - 24740 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21213 2005 р. в., НОМЕР_3 , вартістю 43750 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ГАЗ 5227 1988 р. в., НОМЕР_4 , вартістю - 10466 гривень;

- 1/2 частку автомобіля ГАЗ 33021 2003 р.в., НОМЕР_5 , вартістю - 20548 гривень;

- 1/2 частку самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-КV 1990 року побудови з мотором «HONDA» зав. № 2001805, потужністю 150 к. с., - вартістю 44500 гривень;

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку вищезазначених транспортних засобів в розмірі 387 060, 64 гривень.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся адвокат Тихоша Д.С., який діє від імені ОСОБА_2 . Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції в своєму рішенні не вказав з яких саме мотивів він виходив при задоволенні позовної вимоги в частині варіанту виділу об`єкту нерухомого майна запропонованого первісним позивачем, не врахувавши інтереси відповідача у справі, який визначив найбільш оптимальним варіантом поділу - варіант № 5 експертизи. Також вказує, що резолютивна частина рішення має протиріччя, оскільки судом прийнято рішення, що влаштування перегородки в приміщенні цеху покладено на позивача, та одночасно судом прийнято рішення про відшкодування Ѕ частини вартості влаштування перегородки зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .. Вважає, що вказані два рішення є взаємовиключними.

Адвокат зазначає, що судом першої інстанції не перевірено чи спроможній ОСОБА_2 виплатити позивачці компенсацію за автомобілі та чи не становитиме це для нього надмірний тягар.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що запропонований ОСОБА_1 варіант № 5 експертизи з поділу нерухомого майна відступає від принципу рівності часток співвласників нерухомого майна ( ОСОБА_1 58/100 вартості будівель, їй 42/100 вартості), з яким вона не погоджується. Крім того ОСОБА_1 , пропонуючи даний варіант не вчинив дій щодо сплати грошової компенсації в розмірі 155 226 гривень в рахунок 8/100 частки цеху. Також вказує, що ОСОБА_1 одноособово користується спільними транспортними засобами, заяви в Сервісний центр МВС, як співвласник про поділ майна подружжя не подавав, а отже є єдиним титульним володільцем, зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів. ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем і має постійний, стабільний дохід, є власником значної кількості рухомого та нерухомого майна та має можливість сплатити їй грошову компенсацію за автомобілі.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Тихоша Д.С. належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, тричі не з`явились до судового засідання суду апеляційної інстанції. 01 грудня 2021 року від адвоката Тихоші Д.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності особи, що звернулась з апеляційною скаргою.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року по справі №667/6240/15-ц в порядку поділу спільного майна подружжя в числі інших позовних вимог сторін, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по Ѕ частці: цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки загальною площею 0, 5846 га за кадастровим номером :03:004:0059, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів; автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р.в., НОМЕР_1 ; автомобіля FAW НОМЕР_6 2007 р.в., НОМЕР_2 ; автомобіля ВАЗ 21213 2005 р. в., НОМЕР_3 ; автомобіля ГАЗ 5227 1988 р. в., НОМЕР_4 ; автомобіля ГАЗ 33021 2003 р. в., НОМЕР_5 ; самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року побудови з мотором «HONDA» зав. № 2001805, потужністю 150 к. с.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 24 грудня 2019 рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року по справі №667/6240/15-ц змінено в частині визначення вартості майна, в решті залишено без змін. Постановою Верховного Суду 14 квітня 2020 року зазначені судові рішення залишені без змін.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Під час розгляду справи були проведені судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза за результатами якої судовим експертом Фесун Л.А. складено 15 березня 2021 року висновок № 11, додаткова судова земельно-технічна експертиза висновок експерта № 19 від 09 квітня 2021 року, а також судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, за результатами якої судовим експертом Фесун Л.А. складено 26 квітня 2021 року висновок № 24.

В ході розгляду справи сторонами не досягнуто згоди щодо майна, яке за результатами експертних висновків слід поділити в натурі.

Суд першої інстанції погодився з позицією позивача за первісним позовом, якою запропоновано здійснити виділ цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, відповідно до варіанту №4 графічного додатку №7, 8 судової будівельно-технічної експертизи №11 від 15 березня 2021 року, а відповідачу має бути виділено майно відповідно до варіанту №3 висновку. Виділ земельної ділянки здійснити відповідно до варіанту №4 додаткової судової земельно-технічної експертизи №19 від 09 квітня 2021 року, а відповідачу має бути виділено частину земельної ділянки відповідно до варіанту №3 висновку.

Вказане рішення обґрунтовано судом першої інстанції, тим що за вказаних варіантів досягається рівність вартості часток, що виділяються співвласникам, та не потребує сплати компенсації.

Суд першої інстанції, відхиляючи позицію позивача за зустрічним позовом, який запропонував здійснити виділ цеху № 2 відповідно до варіанту №5 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №24 від 26.04.2021 року, взято до уваги, що вказаний варіант передбачає відхилення від рівної вартості часток, що виділяються співвласникам.

Так, за вказаним варіантом площа приміщень, що пропонується до виділу, на яку претендує позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , більше площі приміщень, які належать у відповідності до розміру частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна на 58,75 м2 ( 387,7м2 - 328,95м2). Вартість запропонованої до виділу частини будівель та споруд складає 1 110 242 гривень, що дорівнює 58/100 від вартості будівель та споруд та більше частки, вказаної в правовстановчому документі на 8/100, що складає 155 226 гривень.

Суд першої інстанції вказав, що підстав та мотивів за яких має бути відступлено від рівності часток позивач за зустрічним позовом не зазначив.

Доводи апеляційної скарги також не містять підстав та обґрунтування можливості відступлення від рівності часток співвласників, тому колегія суддів не може взяти їх до уваги, як підставу для скасування рішення суду у вказаній частині.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції при вирішенні питання влаштування перегородки в приміщенні 1 цеху літ. «А» площею 105,75 кв.м. на суму 73349 гривень, в резолютивні частині прийнято два взаємовиключні рішення, а саме: витрати покладено на ОСОБА_1 та одночасно стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування вартості Ѕ частини витрат по переобладнанню - 26674 гривень. Так, суд першої інстанції дійшов такого висновку з дотриманням вимог законодавства, оскільки вказана перегородка буде зроблена в інтересах обох нинішніх співвласників, задля проведення реального поділу спільної часткової власності, буде використовуватись обома власниками, відповідно, відповідач за первісним позовом має компенсувати позивачу за первісним позовом витрати, які необхідно вчинити для проведення реального поділу майна відповідно до висновку експерта.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив чи спроможній ОСОБА_2 сплатити позивачці за зустрічним позовом компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно та чи не становитиме це для нього надмірний тягар, колегія суддів також не може взяти до уваги, як підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Вказані правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 760/789/19 (провадження № 61-16632св20), від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18), від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18).

Згідно висновку експертного дослідження Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.12.2020 року, наданого під час розгляду справи судом першої інстанції середня ринкова ціна продажу автомобіля NISSAN PATHFINDER 2013 р. в., НОМЕР_1 , з дизельним двигуном об`ємом 2488 см?, з автоматичною трансмісією станом на 09.12.2020 року складала 486113,27 гривень.

Вартість автомобілів ВАЗ 21213 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , ГАЗ 5227 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , ГАЗ 33021 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-КV 1990 року побудови з мотором «HONDA», позивач визначила, виходячи з рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року у справі №667/6240/15-ц та постанови Херсонського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, яким вказане рішення суду першої інстанції було частково змінено в частині вартості майна.

Відповідач за первісним позовом не оспорював вказану вартість рухомого майна та погодився з нею, звертаючись до суду з зустрічним позовом, з урахуванням уточнень про припинення права спільної часткової власності, що також слідує з прохальної частини апеляційної скарги.

З матеріалів справи слідує, і не заперечується відповідачем за первісним позовом, що він одноособово користується автомобілями, що є спільною частковою власністю.

Крім того, автомобіль NISSAN PATHFINDER 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , в ході виконання виконавчого листа № 667/6240/15-ц, виданого Херсонським міським судом Херсонської області 30.01.2020 року про стягнення зі ОСОБА_2 коштів, постановою Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Херсоні від 03 лютого 2020 року оголошено в розшук. На час розгляду справи судом першої інстанції даних про те, що вказаний автомобіль може бути передано в натурі ОСОБА_1 не встановлено.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення права спільної часткової власності на спірне рухоме майно саме ОСОБА_1 - позивача за первісним позовом, оскільки вона позбавлена, як можливості користуватися спірним рухомим майном, хоча воно перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку відповідач добровільно на депозитний рахунок не вносить.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не перевірено чи не становитиме для ОСОБА_1 виплата компенсації надмірний тягар, колегію суддів не береться до уваги, оскільки суд першої інстанції встановив, що відповідач є фізичною особою підприємцем, відповідно, має регулярний дохід та має у власності інше рухоме та нерухоме майно.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції, врахувавши практику Верховного Суду, факт згоди ОСОБА_1 на одержання грошової компенсації, а також те, що вона особисто не користувалася транспортними засобами, дійшов обґрунтованого висновку проте, що спірні транспортні засоби, є об`єктом права спільної часткової власності, а тому позивач за первісним позовом має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної часткової власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з висновками суду першої інстанції та їх не спростовують.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тихоші Дмитра Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді: О. А. Кузнєцова

С. В. Радченко