Справа № 575/234/21
Провадження № 2/575/130/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Семенової О.С.,

за участю секретаря

судового засідання Пасюги Н.М.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 02 квітня 2021 року звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою по справі ОСОБА_1 25 травня 2000 року зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають. Їх шлюб на час звернення до суду існує лише формально, вони з 2013 року проживають окремо, він має іншу сім`ю, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якого він вказаний батьком. Рішення про розірвання шлюбу ним прийнято остаточно, підстави для примирення відсутні, надання строку для примирення недоцільне. Розірвати шлюб в органах РАЦС неможливо через незгоду відповідачки.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кудін О.М. в судове засідання подали кожен окремо заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, строк на примирення прохають не надавати / а. с. 77, 96/.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, 30 квітня 2021 року подала письмове заперечення, яке підтримала в судовому засіданні, в якому вказала, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки твердження позивача про те, що вони тривалий час не підтримують сімейних стосунків, не відповідають дійсності. У 2013 році між ними були непорозуміння, але з 2014 року і до цього часу в них добрі відносини, вони разом виховували доньку, відпочивали на території України та за її межами, у 2016-2017 роках святкували Новий рік. З 2017 року донька навчається у Польщі, позивач теж проживає на території Польщі, відкрив свій бізнес у м. Кракові, у 2018 році вона їздила до чоловіка з донькою. Вважає, що розірвання шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона не зможе отримати карту сталого побуту Польщі для поїздок до доньки. В підтвердження викладених обставин надала копії сімейних фото та свого закордонного паспорта /а.с. 30-43/. Крім цього вона не заперечує факту наявності у позивача дитини від іншої жінки, ведення кожним з них окремих бюджетів та їх окреме проживання.

Суд з урахуванням думки відповідачки вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та його представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи.

В судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні установлено, що сторони 25 травня 2000 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 11 /а.с.7/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають / а.с. 8/, з 2013 року проживають окремо, позивач має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від іншої жінки /а.с. 9/.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя".

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: "Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні".

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. За час перебування справи на розгляді протягом майже п`яти місяців за клопотаннями сторін судові засіданні неодноразово відкладалися з метою надання можливості подружжю примиритися. Проте цей час не надав позитивного результату. Тому суд не убачає підстав для збереження шлюбу, так як сторони неповнолітніх дітей не мають, проживають протягом семи років окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, в зв`язку з чим не має необхідності надавати строк на примирення.

Позивач сплачений судовий збір у розмірі 908, 00 гривень /а.с. 1/ залишає за собою.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112-113 СК, ст.ст. 12, 81, 89, 263- 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 /мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 / до ОСОБА_1 /мешканки АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 / про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 25 травня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 11.

ОСОБА_1 в подальшому іменувати ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2021 року.

Суддя Великописарівського

районного суду О.С.Семенова