Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1507/20
Провадження № 2/439/60/21
15 вересня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області
в складі:
головуючого-судді Петейчука Б.М.,
з участю секретаря
судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач ОСОБА_1 ,
відповідач військова частина НОМЕР_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним та скасування рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , наказу командира в/ч НОМЕР_1 , визнання особи на перебування зі складом сім`ї в списках осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов, ухвалив таке рішення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд визнати неправомірним та скасувати: рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене пунктом 7 протоколу №56 від 30.09.2019 року; пункт 2.7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.09.2019 року № 450; рішення, оформлене протоколом № 43 від 01.04.2013 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 . Також просить суд визнати право перебування ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи в списках осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при в/ч НОМЕР_1 з 03.02.1995 року

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач зазначає, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Збройних Силах України, останнє місце служби у військовій частині, яка розташована в м. Броди Львівської області. Вислуга років у Збройних Силах становить 28 календарних років. Постійним житлом за час проходження служби не забезпечувався.
Позивач вказує, що 11 лютого 2016 року ним набуто статус учасника бойових дій. Опісля, ІНФОРМАЦІЯ_1 ним набуто статус ветерана військової служби.
Позивач наголошує, що 15 червня 1993 року він закінчив Ломоносовське авіаційно-технічне училище та проживав на казарменому положенні, житловою площею не забезпечувався. За період 1993-1996 років проходив військову службу у Збройних Силах України, а саме: у військовій частині НОМЕР_2 , житловою площею не забезпечувався.
Позивач акцентує, що за період 1996-1999 років проходив службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_3 , яка розташована в м. Дубно Рівненської області та житловою площею не забезпечувався. У період 1999-2018 років проходив службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в м. Броди Львівська області, де також житловою площею не забезпечувався.
Позивач звертає увагу, що 25 листопада 1999 року, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 він був зарахований на квартирний облік для отримання житла на загальну чергу з 03 лютого 1995 року (згідно пункту 2 наказу МОУ №20 від 03.02.1995 року).
Позивач мотивує, що 01 квітня 2013 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення не зараховувати всі перебування на квартирному обліку позивача до 1999 року, та затвердили як початкову дату 05 серпня 1999 року. Окрім того у вище зазначених наказах Міністерства оборони України у переліку для зарахування на квартирний облік первинні документи такі як: рапорт, витяг з протоколу з попередніх місць служби відсутні, тому військова частина НОМЕР_2 м. Стрий та військова частина НОМЕР_3 м. Дубно в яких йому довелось проходити військову службу такі документи не видавала.
Позивач стверджує, що рішення про його переміщення в черзі, оформлене протоколом № 43 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 01.04.2013 є незаконним.
Позивач наголошує, що 06 червня 2018 року він був звільнений у запас відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом «а» ( у зв`язку із закінченням контракту), та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 172 від 10.08.2018 року. Весь вказаний період позивач перебував в списках осіб потребуючих поліпшення житлових умов, як учасник бойових дій повинен забезпечуватися житлом першочергово як ветеран військової служби. Проте, 30 вересня 2019 року рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 вирішено зняти позивача із квартирного обліку зі складом сім`ї 4 (чотири) особи та виключити зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 із 05 серпня 1999 року.
Позивач зазначає, що причиною зняття з квартирного обліку вказано звільнення з військової служби у запас за підпунктом «а» частини 6 (у зв`язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу» в 2018 році. Вказане рішення затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 450 від 30.09.2019 року.
Позивач вважає, що він, як військовослужбовець, який має вислугу 28 календарних років, за період служби у ЗС України проходив військову службу у трьох гарнізонах, сумлінно і добросовісно виконував свої службові обов`язки, про що свідчать грамоти і подяки в службовій карточці, захищав незалежність та суверенітет України, приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, отримав статус ветерана військової служби, має право на забезпечення житлом від держави, в тому числі в першочерговому порядку.

Стислий виклад позиції відповідача.
Відповідач зазначає, що комісією військової частини НОМЕР_1 було проведено позапланову інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та осіб звільнених у запас, а також членів їх сімей, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 на предмет законності (підстав) їх перебування на квартирному обліку. В ході проведення перевірки облікових справ було виявлено, що майор запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи неправомірно перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Відповідач звертає увагу, що відповідно до п. 21 розділу VI наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» № 380 від 31.07.2018, зняття військовослужбовців із обліку проводиться, зокрема у разі інших випадів, передбачених законодавством. Відповідно до частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідач наголошує, що водночас позивач зазначає, що його загальна вислуга на військовій службі більше 25 років та він має право на забезпечення житлом від імені держави, в тому числі в позачерговому та першочерговому порядку і не реалізував своє житлове право. Однак варто відзначити, що позивач був звільнений у запас за підпунктом «а» частини 6 (у зв`язку з закінченням контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а відповідно до пункту 9 частини 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших вище перелічених нормативно-правових актів залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду лише військовослужбовці, які звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі.
Відповідач мотивує, що рішення про зняття з квартирного обліку Позивача зі складом сім`ї 4 (чотири) особи та виключення його зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 з 03.02.1995 року є правомірним і таким, яке винесено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
03.11.2020 року відкрито провадження у справі.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Від представника відповідача тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, вважає їх безпідставними, оскільки рішення про зняття із квартирного обліку позивача разом із членами його сім`ї є правомірним та таким, яке проведене відповідно до норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.
Від представника позивача адвоката Секретар О.Л. надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача заперечила щодо тверджень відповідача в повному обсязі. Вважає, що за загально встановленими принципами теорії права та існуючою практикою набуте суб`єктивне право, навіть своєчасно не реалізоване, не може бути втрачено. Підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, а тому дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 є незаконними, несправедливими та відтак підлягають скасуванню.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Секретар О.Л. під час судового засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 незаконними, тому просить суд позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 під час судового засідання проти задоволення позовних вимог заперечила повністю. Стверджує, що як житлова комісія, так і посадові особи військової частини НОМЕР_1 правомірно зняли із квартирного обліку ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї. Тому наголошує, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Доказами по справі встановлено, що ОСОБА_1 за період починаючи із червня 1990 року по червень 1993 року прохолодив військову службу в Ломоносовському військовому авіаційно-технічному училищі. Проживав на казарменому положенні та житловою площею не забезпечувався, що підтверджується довідкою № 34 від 15.06.1993 року, яка видана Ломоносовським військовим авіаційно-технічним училищем (а.с. 13).
ОСОБА_1 за період, починаючи із 26 жовтня 1995 року по кінець 1996 року, проходячи військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , житловою площею не забезпечувався, що підтверджується довідкою № 444 від 17.09.1996 року, яка видана військовою частиною НОМЕР_2 ; довідкою № 153 від 26.09.1996 року, яка видана Стрийською квартирно-експлуатаційною частиною району (а.с. 14-15).
ОСОБА_1 , починаючи із 21 серпня 1993 року перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою № 154 від 26.09.1996 рок, яка видана Стрийською квартирно-експлуатаційною частиною району (а.с. 16).
ОСОБА_1 , починаючи із 16 травня 1997 року по 22 червня 1999 року, проходячи військову службу в військовій частині НОМЕР_3 , житловою площею не забезпечувався. Проживав у приватній квартирі. Перебував на квартирному обліку в військовій частині НОМЕР_3 зі складом сім`ї дві особи, що підтверджується довідкою № 171 від 30.06.1998 року, яка видана військовою частиною НОМЕР_3 ; довідкою № 103 від 01.07.1999 року, яка видана Рівненською житлово-експлуатаційною частиною району Західного оперативного командування Міністерства оборони України; списком військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_3 м. Дубно від 26.02.1998 року (а.с. 18-21).
ОСОБА_1 разом із дружиною та сином прийняті на квартирний облік починаючи із 03.02.1995 року, що підтверджується Витягом із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 62 від 25.11.1999 року (а.с. 22).
Перебування на загальній черзі при військовій частині НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 починаючи із 03 березня 1995 року призупинено та постановлено рахувати його перебування на квартирному обліку на загальній черзі складом сім`ї п`ять осіб починаючи із 05 серпня 1999 року, на момент його реєстрації при військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 43 від 01.04.2013 року (а.с. 23).
ОСОБА_1 має набутий статус учасника бойових дій та ветерана військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 11.02.2016 року; посвідченням серії НОМЕР_5 від 29.08.2018 року (а.с. 11-12).
Майора ОСОБА_1 , начальника авіаційно-технічної служби технічної частини 16 окремої бригади армійської авіації 06 червня 2018 року звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, що підтверджується Витягом із наказу Командувача сухопутних військ Збройних сил України № 236 від 06.06.2018 року; Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 172 від 10.08.2018 року (а.с. 24-25).
Майора запасу ОСОБА_1 30 вересня 2019 року знято із квартирного обліку зі складом сім`ї чотири особи та виключено зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 із 05 серпня 1999 року, що підтверджується Витягом із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 56 від 30.09.2019 року; Витягом із наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 450 від 30.09.2019 року (а.с. 26-27).

Щодо визнання неправомірним та скасувати рішення, оформленого протоколом № 43 від 01.04.2013 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та визнання права перебування ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи в списках осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 з 03 лютого 1995 року.
На час прийняття житловою комісією на квартирний облік ОСОБА_1 з 03 лютого 1995 року діяло «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», затверджене наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20.
Нормою пункту 11 вищевказаного Положення, військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.
За змістом імперативного припису пункту 2.3 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року, за ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) начальник КНВ району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини.
Законодавчою нормою до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не мас зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
У свою чергу рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Як вбачається із доказів по справі позивав був прийнятий на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 починаючи із 03 лютого 1995 року.
В подальшому 01 квітня 2013 року, мотивуючи відмову у зарахуванні позивача разом із складом сім`ї на квартирному обліку починаючи із 03 лютого 1995 року, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 від 01 квітня 2013 року посилалася на пункт 2.6 наказу Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року, а також пункт 3.4 наказу Міністерства оборони України від 06.10.2006 року (що втратив чинність 08.02.2012 року), зокрема про те, що військовослужбовці для зарахування на квартирний облік подають чітко визначений перелік необхідних документів» (до такого переліку відноситься протокол про постановку на первинний квартирний облік). Тому, із урахування відсутності представлення таких документів житловій комісії, перебування позивача на квартирному обліку на загальній черзі необхідно рахувати починаючи із 05 серпня 1999 року, себто з моменту реєстрації при військовій частині НОМЕР_1 .
Проте суд приходить до переконання, що застосування житловою комісією військової частини НОМЕР_1 наказу Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який набрав чинності через шістнадцять років після моменту виникнення спірних правовідносин, невиправдано звужує змістовний обсяг прав позивача та неспівмірно покладає на нього обов`язки за новим нормативно-правовим актом, що, безумовно, є порушенням цивільного законодавства України в частині неправильного застосування дії в часі акту цивільного законодавства.
За таких обставин суд вважає, що правове регулювання відносин, які виникли із моменту постановки ОСОБА_1 на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 , повинно здійснюватися на підставі «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», затверджене наказом Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року. Тому, початок перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 необхідно рахувати із 03 лютого 1995 року.
Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно встановивши обставини справи, на основі достатній, достовірних, допустимих та належних доказів, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Щодо визнання неправомірними та скасування: рішення, оформленого пунктом 7 протоколу № 56 від 30.09.2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та пункту 2.7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.09.2019 року № 450.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.
Так, згідно із частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до пункту 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Позивач ОСОБА_1 поставлений на облік для поліпшення житлових умов 03 лютого 1995 року. За весь час проходження військової служби ОСОБА_1 постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1.4 наведеної Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.
При зарахуванні позивача у 1995 році на квартирну чергу діяв Наказ Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» (втратив чинність 10 листопада 2006 року), яким був встановлений порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України.
Пунктом 13 даного Положення визначено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційних частинах району до отримання житла, за винятком: поліпшення житлових умов, переміщення до нового місця служби, засудження до позбавлення волі на термін понад 6 місяців та наданні відомостей, які не відповідають дійсності.

Позивач проходив військову службу і потребував поліпшення житлових умов. Винятки, встановлені пунктом 13 наведеного Положення щодо позивача відсутні.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, військовослужбовці, зараховані на квартирний облік після набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вислугу на військовій службі менше ніж 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишаються на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання.
Згідно ж з пунктом 2.18 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Разом із тим, суд наголошує, що зарахування позивача на облік мало місце в 1995 році, вислуга років позивача у Збройних Силах на момент його звільнення становила 28 повних років, постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Встановивши, що при зарахуванні ОСОБА_1 у чергу на отримання житла та під час його перебування на квартирному обліку будь-яких порушень допущено не було; під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався; перебував на обліку для поліпшення житлових умов з 1995 року; вислуга років у Збройних Силах становить 28 повних років, підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відсутні, суд приходить до висновку, що позивач разом з чотирма членами сім`ї підлягає поновленню на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку.
За таких обставин, підстави для зняття позивача з квартирного обліку на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні.
Вирішуючи питання щодо належного способу захисту порушеного права, суд звертає увагу, що встановивши наявність порушеного права позивача, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення позивача до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Враховуючи доведеність позивачем і підтвердження доказами по справі порушення прав позивача шляхом прийняття рішення житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене пунктом 7 протоколу № 56 від 30.09.2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та рішення № 43 від 01 березня 2013 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , суд, керуючись завданнями цивільного судочинства, враховуючи правомірні очікування позивача при зверненні з даним позовом до суду, вважає за необхідне здійснити ефективний захист порушених прав позивача шляхом задоволення його позовних вимог у спосіб: 1) визнання неправомірним та скасування рішення, оформлене пунктом 7 протоколу № 56 від 30.09.2019 року; 2) визнання неправомірним та скасування рішення, оформленого протоколом № 43 від 01.04.2013 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 .

Зважаючи на вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, встановлених на основі достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, дослідженими судовому засіданні, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати неправомірним та скасувати рішення, оформлене пунктом 7 протоколу №56 від 30.09.2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття із квартирного обліку майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи.
Визнати неправомірним та скасувати пункт 2.7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.09.2019 року № 450 щодо виключення зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при в/ч НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи.
Визнати неправомірним та скасувати рішення, оформлене протоколом № 43 від 01.04.2013 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо переміщення по черзі на квартирному обліку майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи.
Визнати право перебування ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи в списках осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при в/ч НОМЕР_1 з 03.02.1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.
Повне рішення складено 24.09.2021.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач військова частина НОМЕР_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Суддя Б.М. Петейчук