Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/3115/21
Провадження № 2/644/1723/21
02.12.2021
02 грудня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря судових засідань Коломієць О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати,
Представник позивача подав до суду вказаний позов.
В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що рішенням XXII сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 23.06.2004 №105/04 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» Харківською міською радою надано ОСОБА_1 (колишне прізвище « ОСОБА_2 ») земельну ділянку загальною площею 0,0211 га по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 є стороною по договору оренди укладеному з позивачем та є орендарем земельної дялянки розташованої по АДРЕСА_1 .
Таким чином, спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати, Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в наданій суду заяві підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
На момент розгляду справи відповідачами суду не було надано жодних відомостей щодо зміни місця проживання/перебування.
Приймаючи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та враховуючи, що відповідачі клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак вона не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, відтак, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами.
За таких обставин та у відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
Як вбачається з умов договору оренди, земельну ділянку надано відповідачеві для будівництва автомийки з кав`ярнею (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації та для експлуатації цього об`єкту).
Відповідно п.9 договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить:
- на період будівництва: 2004 рік-48,08 грн.,2005 рік-64,10 грн.,2006 рік-94,37 грн.;
- на період експлуатації: 2006 рік-372,06 грн., з 2007 року-539,21 грн.
Згідно з урахуванням коефіціентів інфляції та наведеним позивачем розрахунком, ОСОБА_1 повинна сплатити за наступні періоди: з 01.04.2018 року по 31.12.2020 року, за 2019 рік, та за 2020 рік орендну плату, виходячи з такого розрахунку:
-01.01.2020-28.02.2020 за 2 місяці-5163,84 грн.;
-01.03.2020-30.04.2020 за 2 місяці-0;
Як вбачається з листа ГУ ДПС у Харківській області від 17.02.2021 №2653/5/20-40-24-15-17, ОСОБА_1 за 2018-2021 роки не сплачувала орендну плату з фізичних осіб.
Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати, що порушує умови договору оренди та права Харківської міської ради.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку, або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором оренди.
Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом ч. ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Податковим кодексом України, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до абз.1 п. 288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
З урахуванням наведеного вище, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми докази, які надані позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги і доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, які підтверджені відповідним платіжним дорученням.
Керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 83 ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оренду землі», Податковим кодексом України, суд,
Позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя С.В. Шевченко