Справа № 450/1571/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/3419/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:48
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Добушовського О.В. представника позивача Гука А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив стягнути зі згаданих відповідачів на користь позивача 122 923 грн. 71 коп. матеріальної шкоди; 50 000 грн. моральної шкоди, 2 688 грн. 57 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди; 1 921 грн. 00 грн. судового збору за позовну вимоги про стягнення моральної шкоди; 15 000 грн. витрат на правничу допомогу (гонорар успіху), 7 191 грн. 36 коп. витрат на проведення судової експертизи та 195 грн. 00 коп. поштових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 22 листопада 2018 року на автодорозі Київ-Чоп відповідач ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Renault/Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є відповідач ОСОБА_2 ), з причіпом Schmitz, д.н.з. НОМЕР_2 , порушив Правила дорожнього руху України та не дотримався дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Honda/Legend, д.н.з. НОМЕР_3 (власником якого є позивач ОСОБА_3 ), під керуванням ОСОБА_5 , що призвело до механічних пошкоджень згаданих транспортних засобів.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розмір матеріальної шкоди розрахований таким чином: 363 695 грн. 71 коп. (вартість автомобіля Honda/Legend, д.н.з. НОМЕР_3 ) - 144 722 грн. (його залишкова вартість після ДТП) - 99 050 грн. (виплачене страхове відшкодування) = 119 923 грн. 71 коп. + 3 000 грн. (витрати на автотоварознавчу експертизу) = 122 923,71 грн.(а.с. 4-8).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 :

-119 923 грн. 71 коп. матеріальної шкоди;

-7 191 грн. 36 коп. витрат пов`язаних з проведенням експертизи;

-195 грн. - за відправлення поштової кореспонденції;

-1 199 грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору;

-20 000 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 15 000 грн. моральної шкоди та 1 921 грн. судового збору (а.с. 191-194).

Дане рішення оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 .

Апелянт просить оскаржуване рішення в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до згаданого відповідача, покликаючись на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає безпідставним стягнення шкоди солідарно з водія ( ОСОБА_4 ) та власника транспортного засобу ( ОСОБА_2 ), оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що водій транспортного засобу перебував у трудових відносинах з власником цього транспортного засобу, а шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, в даному випадку відповідачем ОСОБА_4 (а.с. 197-202).

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , будучи своєчасно (24 і 26.11.2021 року) належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи 13.12.2021 року (а.с. 216, 217, 224, 225), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 (відповідач ОСОБА_4 рішення суду не оскаржував), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи те, що 22 листопада 2018 року в результаті зіткнення автомобілів «Renault/Magnum», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_4 (а власником якого є відповідач ОСОБА_2 ) з автомобілем «Honda/Legend», д.н.з. НОМЕР_3 (власником якого є позивач ОСОБА_3 ), мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в результаті якої обидва згадані транспортні засоби отримали пошкодження і постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року винним у ДТП (у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП) було визнано ОСОБА_4 .

Як вбачається з вищенаведеного, даний спір пов`язаний з відшкодуванням шкоди і такий не пов`язаний з договірними зобов`язаннями.

Оскаржуване рішення не містить посилання на закон, який би встановлював солідарний обов`язок на відшкодування заподіяної в ДТП шкоди: як з винуватця ДТП, так і з власника транспортного засобу.

Мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить посилання на те, що «шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм».

В той же час, 1) сама наявність трудових відносин між винним водієм та його роботодавцем виключає їхню солідарну відповідальність за заподіяну в результаті ДТП шкоду і 2) у матеріалах справи відсутні докази того, що на час ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 .

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє (зокрема) транспортним засобом (ч.2); особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом і завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зобов`язана відшкодувати цю шкоду на загальних підставах (ч.3), а якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом сприяла недбалість його власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду (ч.4).

А за змістом роз`яснень, які містяться у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», саме особа, яка керувала транспортним засобом, буде нести відповідальність за завдання шкоди - за умови, якщо ця особа під час керування транспортним засобом мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б ставили під сумнів наявність у ОСОБА_4 на час ДТПпосвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на автомобіль «Renault/Magnum», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_2 .

За вищенаведених обставин в їх сукупності у суду були відсутніми правові підстави для стягнення заподіяної в ДТП шкоди з відповідачів у солідарному порядку, оскільки така шкода підлягає до стягнення лише з ОСОБА_4 , як особи, яка її завдала

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , частково задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року в частині часткового задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 у повному обсязі, у зв`язку з чим абзаци другий та третій резолютивної частини рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року викласти в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 119 923 (сто девятнадцать тисяч девятисот двадцять три) грн. 71 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7 191 грн. 36 коп. судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи, 195 грн. поштових витрат, 1 199 грн. 23 коп. сплаченого судового збору та 20 000 грн. витрат на правничу допомогу».

В решті рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 23 грудня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.