Провадження № 2-др/537/14/21
Справа № 537/1667/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2021 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 537/1667/21 про стягнення з КП «Теплоенерго» на її користь судового збору у розмірі 113 грн. 50 коп. Заяву обґрунтувала тим, що 8 липня 2021 року Крюківським районним судом Полтавської області було задоволено її заяву про скасування судового наказу в справі № 537/1667/21 за позовом КП «Теплоенерго» до неї про стягнення боргу за спожиту теплову енергію та гарячу воду . Однак, як зазначає заявниця, судом під час винесення ухвали не було вирішено питання про судові витрати, які були нею понесені при розгляді справи і складаються із сплаченого судового збору. Вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Суддя, розглянувши заяву без виклику сторін, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 17.06.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано судовий наказ в справі № 537/1667/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01.12.2020 по 31.03.2021 у розмірі 9243 грн. 15 коп., нараховані на суму заборгованості 3 % річних в сумі 27 грн. 88 коп., інфляційні витрати в розмірі 77 грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 227 грн.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєвої С.О. від 08.07.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, скасовано судовий наказ в справі №537/1667/21, номер провадження 2-н/537/792/2021, виданий 17.06.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» боргу за спожиту теплову енергію та гарячу воду. Цією ж ухвалою роз`яснено стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

За подання заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 113,50 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.

Відповідно до ст.. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Вирішуючи заяву, суддею береться до уваги, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється, зокрема, за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження. Відповідно до ч.3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо . Особливістю наказного провадження є те, що суддя у встановленому законом випадку, за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання та виклику заявника і боржника, на основі поданої заяви, приймає судове рішення у вигляді судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 160 ЦПК України з заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом належить право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Статтею 161 ЦПК України встановлено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Даний перелік вимог є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який видав судовий наказ, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 цього Кодексу.

У разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви (ч.2 ст. 164 ЦПК).

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Тобто в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Згідно ч.1. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником. Законом «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у разі задоволення заяви про скасування судового наказу. Отже, процесуальний закон не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України. Результатом розгляду справи в наказному провадженні є безспірне вирішення справи, а тому підстави для розподілу судових витрат та винесення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 19, ст. 270 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: С.О.Фадєєва