Справа № 444/2992/21
Провадження № 2/444/1085/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача Бараняк В.А. розглянувши у судовому засіданні в місті Жовква Львівської області в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2021 року о 16 год. 25 хв. на автодорозі Київ - Чоп (530 км + 500 м) водій ОСОБА_4 , керуючи вантажним транспортним засобом марки «DAF FT XF 105.460», номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «SCHMITZ SKО 24", номерний знак НОМЕР_2 , скоїв зіткнення із транспортним засобом марки "ВМW 520D", номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 18 травня 2021 року постановою Жовківського районного суду Львівської області по справі №444/1389/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 , зазнав значних технічних пошкоджень. Станом на день ДТП, цивільно-правова відповідальність власника вантажного транспортного засобу марки «DAF FTXF 105.460», номерний знак НОМЕР_1 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування №АР17581 у ТДВ «СК «Гардіан». 11 червня 2021 року ТДВ «СК «Гардіан» проведено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 130 000 грн., що становить ліміт відповідальності страховика.

Зазначає, що 27 серпня 2021 року спеціалістом складено звіт №2832/21 про оцінку транспортного засобу марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 , згідно якого ринкова вартість транспортного засобу становить 541141 грн. 75 коп. Вартість транспортного засобу у пошкодженому стані становить 334929 грн. 50 коп. Різниця складає 206 212,25 грн. Зважаючи на те, що ТДВ «СК «Гардіан» проведено страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн., а тому вважає, що з відповідача слід стягнути 77 112 грн. 25 коп., 10000,00 моральної шкоди, а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не прибув, до суду відзив на позовну заяву не надав, однак забезпечив явку в судове засідання свого представника, який в режимі відеоконференції щодо позовних вимог частково заперечив, оскільки вважає, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача в його користь є завищеною, її розрахунок є хибним. Щодо моральної шкоди наголосив на тому, що у позивача є у користуванні інший транспортний засіб, а тому завдані йому моральні страждання, нібито з підстав відсутності у позивача автомобіля, є надуманими.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що 28 квітня 2021 року о 16 год. 25 хв. на автодорозі Київ - Чоп (530 км + 500 м) водій ОСОБА_4 , керуючи вантажним транспортним засобом марки «DAF FT XF 105.460», номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «SCHMITZ SKО 24", номерний знак НОМЕР_2 , скоїв зіткнення із транспортним засобом марки "ВМW 520D", номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2

18 травня 2021 року постановою Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, що вбачається із копії постанови (а.с. 12).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 , зазнав значних технічних пошкоджень.

Станом на день ДТП, цивільно-правова відповідальність власника вантажного транспортного засобу марки «DAF FTXF 105.460», номерний знак НОМЕР_1 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування №АР17581 у ТДВ «СК «Гардіан».

Судом встановлено, що 11 червня 2021 року ТДВ «СК «Гардіан» проведено виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_2 у розмірі 130 000 грн., що становить ліміт відповідальності страховика.

27 серпня 2021 року складено звіт №2832/21 про оцінку транспортного засобу марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 (а.с.16-49).

Відповідно до Звіту №2832/21 вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 складає 541 141 грн. 75 коп..

Ринкова вартість транспортного засобу марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 , у непошкодженому стані становить 541141 грн. 75 коп.

Ринкова вартість транспортного засобу марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_3 , у пошкодженому стані становить 334 929 грн. 50 коп.

Отже, матеріальний збиток складає різницю між ринковою вартістю автомобіля та вартістю автомобіля в пошкодженому стані та становить 206 212,25 грн.

Згідно зі ст. 1187 ЦПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як передбачено ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/52092).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зважаючи на те, що ТДВ «СК «Гардіан» проведено позивачу страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн., відтак, різниця між розміром фактично заподіяної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування складає 77 112 грн. 25 коп.

ВСУ у постанові від 02.12.32015 року по справі №6-691цс15 зробив висновок, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1, 3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5, яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин.

Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді.

Суд враховує те, що своїми діями відповідачем завдано моральної шкоди позивачу, що виразилася в душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою відповідача та знищенням нею майна позивача.

Разом з тим, застосовуючи принцип розумності та справедливості, визнає, що заявлена потерпілим до відшкодування моральна шкода є завищеною, а тому дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 29.09.2021 року між АО "Вестлекс" та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правової допомоги № 198/2021 та додаток №1 до договору про надання правової допомоги № 198/2021 від 29.09.2021 року (а.с.50-51).

Адвокат Олешко Т.О., який представляє інтереси позивача, є керівником АО "Вестлекс" , що підтверджується випискою з ЄДРЮО, ФОП та ГФ (а.с. 54) та ним було виписано ордер серії ВС № 1100776 (а.с.55).

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 29.09.2021 року ОСОБА_2 сплачено АО "Вестлекс" за надання правової допомоги 3000,00 грн.

Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними, сума судових витрат на правничу допомогу відповідає заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та те, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір цих витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, що дає підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв"язку із вищенаведеним, з відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ):

- 77112, 25 грн. (сімдесят сім тисяч сто дванадцять гривень 25 копійок) матеріальної шкоди;

- 5000,00 грн. (пять тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди;

- судові витрати у розмірі 908 (девятсот вісім) грн. 00 коп.;

- витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

У решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29.12.2021 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.