Провадження № 2/638/4790/21
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори /нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №756825, після чого відкрилась спадщина: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала його батьку та його матері ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 11.11.1997, реєстраційний № НОМЕР_1 ; гаражний бокс № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , який належав на праві приватної власності його батьку на підставі свідоцтва про право власності від 17.06.2010; автомобіль ВАЗ 2101, реєстарційний номер НОМЕР_3 , 1971 року випуску, колір синій, шасі НОМЕР_4 ,тип транспортного засобу легковий.

Зазначає, що днем відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_1 , а початком перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини є 20.12.2020 року, а враховуючи те, що 20.06.2021 року припадає на неробочий день (Трійця),а 21.06.2021 року був вихідним днем, отже останнім днем прийняття спадщини вважається 22.06.2021 року.

29.06.2021 позивач звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сімакової О.Г. від 02.07.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Вказує, що він є єдиним спадкоємцем померлого, інший спадкоємців немає, а родинний зв`язок підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження. При цьому зазначає, що звернутись до нотаріальної контори для отримання спадщини у встановлений законом строк не мав змоги у зв`язку із службовою зайнятістю, зокрема тим, що працює на посаді завідувача відділенням анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «Дергачівська центральна лікарня» Дергачівської міської ради Харківської області з 17.03.2003 року по теперішній час, а також обмеженнями, встановленими постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема посиленням чергування та навантаження на працівників закладів охорони здоров`я.

Також вказав, що з 16.02.2021-24.02.2021, 05.04.2021 -15.04.2021, 27.05.2021-05.06.2021 знаходився на амбулаторному лікуванні.

Вважає, що оскільки він з поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини, просить встановити йому додатковий строк для подання відповідної заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву, якою просив цивільну справу розглянути за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача О.Ю. Голубенко, який діє на підставі довіреності від 01.11.2021 року №9552/9-21, надавши суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, посилаючись на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у сукупності та взаємозв`язку на предмет їх належності, допустимості, достовірності окремо та на предмет достатності загалом, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 22.12.2020 року, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22.12.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №20839.

Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована спадкова справа у Сьомій Харківській міській державній нотаріальній конторі 29.06.2021 року.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімакової О.Г. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою КНП «Дергачівська центральна лікарня» Дергачівської міської ради Харківської області від 01.07.2021 року №41/02 ОСОБА_1 працює на посаді завідувача анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Дергачівська центральна лікарня» Дергачівської міської ради Харківської області з 17.03.2004 року (наказ №22 від 11.03.2004 року) по цей час.

Згідно з ч. 1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст.1222 ЦК України Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.2 вказаної статті спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, серед поважних причин слід зазначити, велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними (хоча з цього питання практика неоднозначна); перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України (постанова ВС від 17.03.2021 у справі № 638/17145/17).

Суд зазначає, що залежності від конкретних обставин справи суди можуть визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця.

Оцінюючи викладені у позовній заяві обставини, які були підтвержені наданими сторонами доказами, що були досліджені у судовому засіданні та оцінку яким суд надав грунтуючись на своєму внутрішньому переконанні, суд враховує, що правовідносини, які склались з приводу спадкування у вказаній цивільній справі мали місце у період пандемії, а позивач по справі мав істотні непереборні обставини, що перешкоджали йому своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини зокрема інтенсивний графік роботи, що обумовлена специфікою роботи медичних працівників у період карантину, а також пов`язані із цим обмеження, що не спростовується стороною відповідача.

Так, суд зазначає, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини на час, в який позивач повинна була звернутись із заявою про прийняття спадщини діяли, коли діяли карантинні обмеження, потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). Так, Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Із наданих позивачем пояснень, судом встановлено, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання ним заяви про вступ у спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є саме тримісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням, враховуючи віддаленість перебування позивача від місця відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 (три) місяці, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня набрання рішенням законної сили.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харкіського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.12.2021 року.

Суддя