Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" вересня 2021 р. Справа № 608/2602/20
Номер провадження2/608/47/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.
представника відповідача ОСОБА_1 -- адвоката Рекуша О.Р.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В грудні 2020 року позивач акціонерне товариство КБ Приватбанк звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В позовній заяві позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, підписав заяву № б/н від 22.05.2015 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 26 жовтня 2020 року утворилась загальна заборгованість в сумі 13 772,54 гривень, з яких: 10 736,98 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 035,56 гривень заборгованість за простроченими відсотками. АТ КБ Приватбанк просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
В квітні 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач ОСОБА_1 частково визнає позовні вимоги з наступних підстав. Так, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів відповідачем не підписувались. Цей документ також не містить дати його підписання представником позивача. Ці Умови та Правила не були додатком до підписаної ним анкети-заяви. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» не містить підпису позичальника, не датований як документ. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовими частинами укладеного між ним та позивачем кредитного договору. Невід`ємною частиною кредитного договору згідно з пунктами 2.1.1.2., 2.1.1.12.13 витягу з Умов та Правил є Пам`ятка клієнта, яка видається позичальнику, визначає, зокрема умови кредитування, вид кредитної картки. Така Пам`ятка у матеріалах справи відсутня, ним не підписувалась, що підтверджує відсутність між сторонами відносин кредитування.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками. Також посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 . Банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. За таких обставин, враховуючи позицію Великої палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, представник відповідача просить суд частково задовольнити позовні вимоги позивача на суму 10 736,98 грн.
В квітні 2021 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 22.05.2015 року. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 5 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інших умов обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював.
Щодо ознайомлення відповідача з Умовами кредитування, Банк зазначив, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 22.05.2015 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що "Я згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", з якого чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,2 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що він частково сплачував заборгованість за договором.
Щодо посилання відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів», позивач зауважив, що норми цього Закону не поширюються на спірні правовідносини. Так, Закон визначає поняття споживчого кредиту це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Також Банк вважає недоречними посилання відповідача на постанову ВСУ у справі № 342/180/17, так як в судовій справі, що розглядається, позивачем надано: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідка щодо виданих кредитних карток Відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення дій, що підтверджують усвідомлення ОСОБА_1 обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення Відповідача до банку з метою подальшого укладення договору.
Позивач звертає увагу, що Банком не заявлено вимог про стягнення неустойки, а тому заперечення відповідача з цього приводу не повинні прийматися судом до уваги. Також згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Враховуючи наведене, позивач АТ КБ «Приватбанк» просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.
В липні 2021 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшли доповнення, в яких позивач зауважив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Тому було надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперацій та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.
Щодо порядку нарахування відсотків за кредитом пояснили наступне. Розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредиту за період. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період. Наприклад: 4 600,35*2,5%*2*12/365*1*=7,56, де 4600,35 складова заборгованості; 2,5 % ставка в місяць. (по даній складовій заборгованості); 2 - коефіцієнт; 12 - кількість місяців у році; 365 - базіс (кількість днів у році 365/366; для VIP базіс 360 днів); 1 - кількість днів; *перед множенням на кількість днів проводиться математичне округлення. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, просять задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.
Представник позивача - АТ КБ Приватбанк в судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їх участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Рекуш О. Р. позовні вимоги визнає частково з мотивів, викладених у відзиві на позов та запереченнях.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» (www.privatbank.uа) Банк, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).
Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, підписав заяву № б/н від 22.05.2015 року.
Відповідач, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, приєднується і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, що розташовані на офіційному сайті Банку, які в цілому складають Договір про надання банківських послуг.
З копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...".
У відповідності з Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" вбачається, що відповідачу встановлено базову відсоткову ставку в місяць (нараховується на залишок заборгованості) за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. 3,6 %, зазначено розміри комісій та штрафів.
Таким чином, підписавши Анкету-заяву, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом.
Із дослідженої в судовому засіданні виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідачу встановлений кредитний ліміт, він користувався кредитними коштами, отримував грошові кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, частково погашав заборгованість по кредиту та відсотках.
Отже, дослідженими письмовими доказами та поясненнями, які надані позивачем АТ КБ «Приватбанк», спростовуються заперечення відповідача щодо неознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Витягом з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна».
Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 26 жовтня 2020 року утворилась загальна заборгованість в сумі 13 772,54 гривень, з яких: 10 736,98 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 035,56 гривень заборгованість за простроченими відсотками.
Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 гривень.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 634, 1046-1050, 1054 Цивільного кодексу України, Кредитним договором № б/н від 22.05.2015 року, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення -- 20 вересня 2021 року.

Суддя: В. І. Парфенюк