Справа № 346/6108/21
Провадження № 2-з/346/55/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 адвоката Гресько Василя Васильовича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Гресько В.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_1 заявлено позов про визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Зазначив, що 21.04.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що за адресою АДРЕСА_1 . На підставі даного договору 21.04.2021 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчуком Д.В. проведено державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно в частці 2/3 приватної власності за ОСОБА_2 . Однак, позивач стверджує, що в момент укладення цього договору вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, перебувала у безпорадному та тяжкому хворобливому стані, не розуміла, що відбувається, а підписувати вказаний договір допомагали сторонні особи. По суті, позивач звертається до суду за захистом свого права власності та повернення свого нерухомого майна від іншого власника, який в протиправний спосіб заволодів її майном.

Просить накласти арешт та заборонити відчуження 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за завою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову серед яких відповідно до п.п.1, 2 частини 1 є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини 3статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Арешт майна (накладення арешту на майно) як спосіб забезпечення позову полягає в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття заборони, а в разі потреби в обмеженні права користування майном або його вилучення у боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Водночас, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання недійсним договору дарування 2/3 часток житлового будинку, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 .

Суд вважає, що на даний час у відповідача є реальна можливість щодо відчуження 2/3 частки вищезазначеного спірного майна, яким раніше володіла позивач, яке в разі можливого задоволення позову може бути повернуто останній, а саме в разі визнання в судовому порядку спірного договору дарування недійсним. За таких обставин може бути порушено право позивача на власність в разі здійснення відповідачем дій, які будуть направлені на відчуження майна, що, на думку суду, в такому випадку затруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Оцінивши доводи заявника, виходячи із наявності дійсного спору між цими сторонами, та існування реальної загрози невиконання можливого судового рішення суд доходить висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, заборонивши його відчуження до набрання рішенням законної сили.

При цьому, відповідач не позбавлений можливості скористатися передбаченим процесуальним законом правом звертатися до суду із заявами про скасування вжитих судом заходів чи їх зміні на інші, а також про зустрічне забезпечення у відповідності до ст.ст.154-159 ЦПК Україниз метою протидії недобросовісному користуванню позивачем процесуальними правами.

Керуючись положеннями статей 149, 150, 153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В АЛ И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити

Накласти арешт, заборонивши відчуження на нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ( РНОНМ НОМЕР_1 номер об`єкта в РПВН 11265686), до набрання рішенням законної сили.

Копію ухвали направити для виконання до Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Беркещук Б. Б.