Провадження № 2/201/4286/21
УХВАЛА

про визнання відводу необґрунтованим

29 грудня 2021 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Наумової О.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента ЛТД» про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вента ЛТД» про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді від 08 грудня 2021 року залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки протягом 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

29 грудня 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Наумової О.С. від розгляду даної цивільної справи з підстав винесення останньою ухвали про залишення його позовної заяви без руху.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 зазначив, що ухвала про залишення позову без руху постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права. Про кількість позовних вимог у поданій заяві, кількість слів у кожному з вимог та кількість літер у кожному слові у ст. 4 Закону України «Про судовий збір» нічого не сказано, тобто, зазначена суддею інформація у законі відсутня. Таким чином, замість виконання вимог законодавства, перерахованих у п. 1 цієї заяви та порушуючи присягу, суддя опустилася до коментування та тлумачення закону на свій розсуд. Порушуючи вимоги під п. «б» п. 4 ч. 1 ст. 260 ЦПК України, в ухвалі не вказано порядок його оскарження. Оскільки Конституція, Закони та інші нормативні документи для судді не є указом, є сумніви в адекватності її подальших вчинків, оскільки таким суддям, як у відомому прислів`ї, закон не писаний. Виходячи з вищевикладеного, є підстави сумніватися в об`єктивності, неупередженості та професійній придатності судді через сумніви у її адекватності у зв`язку зі створенням нею перешкод у доступі до правосуддя.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вивчивши доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку, що вона є необґрунтованою, з наступних підстав.

Частиною 1 та 2 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

В свою чергу у статті 37 ЦПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Тобто, чинним процесуальним законодавством чітко визначені підстави для відводу судді.

Дії судді при прийнятті даної конкретної справи до провадження та призначенні її до розгляду справи відповідають вимогам цивільно-процесуального закону, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не надано, ухвала судді про прийняття позову до провадження набрала законної сили, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, законних підстав (передбачених ст. 33, 36, 37 ЦПК України) для задоволення відводу немає. Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судці в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Одночасно, не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу а priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді. Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі.

Також звертається увага на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; вирішуючи питання про слухання або перенесення слухання у справі начебто через неможливість розглянути її без належним чином повідомленого про слухання справи відповідача, не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Посилання заявника на те, що невірне, на думку заявника, вирішення певних клопотань в судовому засіданні, розгляд інших справ чи інш. може вплинути на результати розгляду матеріалів, цивільної справи, протирічить названому.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Teuschler v. Germany)).

За положенням ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу (чи до якого надійшли матеріали заяви), і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У поданій заяві доводи позивача фактично зводяться до образливих висловлювань на адресу головуючого судді по справі, у зв`язку з винесенням ухвали від 08 грудня 2021 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з якою заявник категорично незгоден. Однак доводи позивача є безпідставними та зводяться саме до факту незгоди з процесуальними рішеннями судді, прийнятим у даній справі. Така незгода не є підставою для відводу судді.

Тому суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною третьою статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід судді необхідно передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-41, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Наумової О.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента ЛТД» про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії - необґрунтованою.

Вирішення питання про відвід судді Наумової О.С. передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за результатом розгляду справи.

Суддя О.С. Наумова