Справа № 392/579/21
Провадження № 2/392/594/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/579/21 за позовом ОСОБА_1 до Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулася до суду з позовом до Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та просила зобов`язати Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірі 4,10 умовних кадастрових гектарів.

На обґрунтування позову зазначила, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2018 року, у справі №392/1872/17, яким визнано за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай), пайового колективного господарства «Перше Травня», розміром 4,10 га., умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Злинської сільської ради, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після набрання чинності вказаного рішення, позивач зверталася із заявою до Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області з проханням виділити їй в натурі вказану земельну ділянку і тим самим виконати рішення Маловискіського районного суду Кіровоградської області. На її заяви, надавалися усні відповіді про те, що вільних земельних ділянок немає і тому вказане рішення не виконувалося. В результаті вищевказаних дій позивач вважає, що порушується його цивільне право на отримання у власність земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на отримання якої вона отримала згідно рішення суду. Тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач Злинська сільська рада Маловисківського району Кіровоградської області в особі сільського голови Недолужка О. надала відзив зареєстрований судом 11.05.2021 року за вх. №4255, в якому просили відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав: по перше позовна заява ґрунтується на рішенні суду від 30.11.2018 року, яке буде оскаржено до Кропивницького апеляційного суду з підстав порушення строків позовної давності, та судом першої інстанції не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи; по друге, з посиланням на ст.19 Конституції України, п.34 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.12 ЗК України, вказує, що позивачем обрано не належний спосіб захисту власних прав. Обґрунтовує свою позицію тим, що позивачем до позовної заяви долучені відповіді Злинської сільської ради та листи ОСОБА_1 , щодо надання інформації про вільні земельні ділянки, з вказаних відповідей, на яких і ґрунтуються позовні вимоги, вбачається, що на території с. Злинка не витребуваних вільних земельних ділянок немає. Проте, зазначені відповіді Злинської сільської ради на заяву ОСОБА_1 , про надання інформації, не є рішенням органу місцевого самоврядування про відмову власнику земельних часток (паїв) щодо виділення його в натурі (на місцевості) земельних ділянок, у змісті вимог ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» ст.ст. 3,5, Закону №899- IV. Крім того, зазначає, позивач до Злинської сільської ради, у передбачений законом порядку та спосіб, не звертався. Вказує, що інформація про зареєстровані земельні ділянки та речові права на них перевіряється за допомогою публічної кадастрової карти. Позивач не надав доказів того, що на території Злинської сільської ради є вільні земельні ділянки, а сільська рада відмовила йому як власнику земельної частки (паю) у виділенні земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, від її представника адвоката Бем Ю.Ю. подано заяву, зареєстровану судом 23.12.2021 року за вх. №11846, в якій останній просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, від сільського голови Недолужка О. подано заяву, зареєстровану судом 03.11.2021 року за вх. № 10058, про розгляд справи у відсутність представника Злинської сільської ради та просили відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах до Злинської сільської ради в повному обсязі. Просили врахувати заперечення проти позову, надані у відзиві та прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо позовних вимог позивача та зазначити належність обраного способу захисту прав позивача.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2018 року за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) пайового колективного господарства «Перше Травня», розміром 4,10 га умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 03.01.2019 року вказане рішення набрало законної сили (а.с.6-7).

Позивач у справі ОСОБА_1 звернулася до Злинського сільського голови Маловисківського району Недолужко О.М. із заявою, в якій посилалася на інформаційну довідку Злинської сільської ради та відповідних додатків від 06.08.2020 №333 на території Злинської сільської ради земельні ділянки передано в оренду громадянам для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території бувших КСП «Сердлова» - 21.2 га; КСП «Перше Травня» - 4 га; КСП «Перше Травня» - 35,62 га, та з посиланням на рішення суду, просила надати їй дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю), площею 4.10 га, в натурі та надання земельної частки (паю) у власність розташованої на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області з земель, зазначених вище яка перебувала у колективній власності КСП «Перше травня» (а.с 8-9).

Відповідно до інформаційної довідки про наявність та склад земель сільськогосподарського призначення на території Злинської сільської ради вих. № 333 від 06 серпня 2020 року, вбачається, що Злинська сільська рада повідомляє про стан використання земель сільськогосподарського призначення державної власності в період з 1995-2020 рр, крім іншого, значиться, що вільних земельних ділянок резервного фонду та земель запасу немає, проте згідно п.4 передано в оренду громадянам для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території бувших КСП «Свердлова» -21.32 га, КСП 1 травня 4.00 га, КСП «1 травня» - 35.62 га (а.с.10-15).

Разом з тим, звернення позивача ОСОБА_1 до органів влади щодо виділення їй земельної ділянки на підставі вказаного рішення, залишились без задоволення, позивачу усно повідомлено про відсутність на території с. Злинка не витребуваних вільних земельних ділянок немає, що і підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Спір між сторонами виник з приводу виділення земельної ділянки, право власності на земельну ділянку позивачем набуто за судовим рішенням.

Судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особамита їх об`єднаннями на всій території України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

За змістом положень чч. 1, 2 ст. 3 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Положення ст. 5 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначають, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Повноваження реалізації права позивача на виділ землі в натурі, в силу вимог ст. 122 Земельного кодексу України, покладені на сільські, селищні, міські ради.

Суд зауважує, що заперечення відповідача, зокрема про те, що в рішенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2018 року, на якому ґрунтується позовна заява, не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що позов подано ОСОБА_1 з пропуском позовної давності, не знайшли свого підтвердження,оскільки таке рішення не оскаржувалося та набрало законної сили, та суд у даній справі не повноважний переглядати ті обставини, на які посилається відповідач, а навпаки виходить із преюдиціальності обставин, а саме існування фактів, які встановлені судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).

Крім того, судом не беруться до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, а також те, що позивач до Злинської сільської ради у передбачений законом порядку та спосіб не звертався, спростовується матеріалами справи, що досліджені під час судового розгляду.

Також заперечення відповідача в частині того, що з відповідей, долучених до позовної заяви, на території с. Злинка невитребуваних земельних ділянок немає, а відповідь про надання інформації не є рішенням органу місцевого самоврядування про відмову власнику земельних часток у розумінні ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» - не заслуговує на увагу, оскільки з інформації про наявність та склад земель сільськогосподарського призначення на території Злинської сільської ради (а.с.10-15) в період з 1995-2020 роки, значиться, що вільних земельних ділянок резервного фонду та земель запасу немає. В той же час в пункті 4 вказано про передачу в оренду громадянам для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території бувших КСП земель, в тому числі КСП Першого травня 35,62 га. Письмових відповідей ОСОБА_1 не отримувала, усно повідомлялося відповідачем, що вільних земельних ділянок немає, у зв`язку з чим рішення не виконувалося, що свідчить про те, що орган самоврядування безпідставно заяву позивача не скерував на розгляд сільської ради, а відтак не розглянув та не виділив в натурі земельну ділянку, та як наслідок не забезпечив необхідності максимальної реалізації ОСОБА_1 своїх прав.

Оскільки звернення ОСОБА_1 до Злинської сільської ради щодо виділення земельної ділянки залишені без задоволення, позивач за захистом свого права звернулася до суду, яке підлягає захисту у визначений спосіб, його вимоги не суперечать положенням законодавства, та вирішуючи даний спір, суд виходить із того, що право позивача на земельну частку (пай) встановлено рішенням суду, яке має преюдиційне значення, а повноваження щодо реалізації такого права позивача, в силу вимог ст.122 Земельного кодексу України, покладені на сільські, селищні, міські ради, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Беспаловою Н.О., укладено договір про надання правової допомоги, до позову додано ордер серії КР №103514 від 14.04.2021 року про надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги. До позову додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: сплачений судовий збір в сумі 908 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Згідно квитанції №8/21 від 14.04.2021 року ОСОБА_1 сплачено за надання консультації, зібрання доказів, підготовки позову та участь в суді першої інстанції 5000 грн., значиться про отримання гонорару. Вказані докази надані до суду адвокатом на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги.

Суд вважає, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розміром позовних вимог, при цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами допомоги (Постанова ВП ВС від 08.06.2021 № 550/936/18 (14-26цс21), та відповідачем не заявлялося таке клопотання, а тому, на підставі ст. 137 ЦПК України вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот) грн. 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів.

Стягнути із Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути із Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- представник позивача адвокат Беспалова Наталка Олександрівна, ордер серії КР №103514 від 14.04.2021 року, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

- представник позивача адвокат Бем Юрій Юрійович, ордер серії КР №97835 від 02.08.2021 року, місце знаходження: АДРЕСА_3 ;

- відповідач Злинська сільська рада Маловисківського району Кіровоградської області, , місцезнаходження, вул. Центральна, 76, с. Злинка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова