Дата документу 28.12.2021
Справа № 501/3889/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом Одеського обласного центру зайнятості

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_1

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Представник Одеського обласного центру зайнятості 19.10.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю, згідно якого просить суд стягнути з відповідача до бюджету Фонду заганообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 10494,20 грн. та суму понесених судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Іллічівської міської філії ОЦЗ із заявою про надання статусу безробітної особи та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю від 14.12.2020.

У зв`язку з відсутністю підходящої роботи та згідно поданої заяви ОСОБА_1 надано статус безробітної особи наказ від 15.12.2020 №НТ 201215.

ОСОБА_1 в заяві про надання статусу безробітного зазначила, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, з правами та обов`язками безробітного була ознайомлена.

Представник позивача вказує в позові, що на підставі Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136, Чорноморською міською філією Одеського ОЦЗ здійснено верифікацію та моніторинг достовірності інформації, поданої ОСОБА_1 під час реєстрації у центрі зайнятості.

За даними обміну інформації з Пенсійним фондом України встановлено, що ОСОБА_1 у період перебування у статусі безробітного знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» (, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд.77, 03150).

Чорноморською міською філією Одеського ОЦЗ направлено запит щодо підтвердження інформації про працевлаштування ОСОБА_1 від №67/01-28, але відповідь не надійшла.

Чорноморська міська філія Одеського ОЦЗ направила запит до Київського міського центру зайнятості з проханням провести перевірку достовірності даних про перебування у трудових або інших відносинах ОСОБА_1 з «Брокер Сервіце Гроуп» та скласти акт розслідування страхових випадків.

На запит Київського міського центру зайнятості від 10.03.2021 №19-/555/10-26/21 ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» надало відповідь від 08.06.2021 №167, в якій підтвердило інформацію, що між ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» () та громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладений Договір про надання посередницьких послуг від 10.08.2020 №800972262.

Договір був дійсним станом на 08.06.2021, а виплати винагороди ОСОБА_1 здійснювалися відповідно до актів виконаних робіт.

Позивач стверджує в позові, що на момент знаходження ОСОБА_1 на обліку в Чорноморскькій міській філії Одеського ОЦЗ в статусі безробітної особи, Відповідач знаходилась в трудових відносинах. Відповідач стала на облік 14.12.2020, виплата допомоги по безробіттю припинена з 01.07.2021,.

Позивач стверджує в позові, що ОСОБА_1 скрила факт свого працевлаштування.

Згідно до Договору надавала посередницькі послуги у сфері страхування та згідно п.1.2 та п.4.3 Договору розрахунок та виплата винагороди (комісійних) здійснювалась виходячи з фактичних результатів діяльності. Зазначене вище підтверджується Актом від 31.08.2020 №800-20 надання послуг до Договору доручення №800972262 від 10.08.2020.

В Акті зазначено, що Повірений, а саме ОСОБА_1 надала необхідні за Договором доручення послуги за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, що взаємні обов`язки виконані в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають. Також в Акті визначена сума винагороди, яка виплачена ОСОБА_1 , а саме:

- комісійна винагорода - 2037,95 грн. без ПДВ;

- прибутковий податок (18) - 366,83 грн.;

- військовий збір (1,5) - 30,57 грн.

Підлягає до сплати - 1640,55 грн. без ПДВ.

Також, позивач у позові вказує, що відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» Чорноморською міською філією Одеського ОЦЗ проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення зареєстрованої безробітної ОСОБА_1

16.06.2021 по результатам перевірки Київським міським центром зайнятості складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №1656 від 16.06.2021.

В акті визначено, що безробітна ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» надала недостовірні дані, не повідомила своєчасно Чорноморську міську філію Одеського ОЦЗ про обставини, які впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання послуг.

Наказом від 21.07.2021 № НТ210721 з 01.07.2021 припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у зв`язку з ії зайнятістю.

04.08.2021 Чорноморською міською філією Одеського обласного центру зайнятості виданий наказ від 04.08.2021 №28 про повернення коштів ОСОБА_1 , отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг за період з 14.12.2020 по 30.06.2021 у сумі 10494,20 грн.

Згідно довідки Одеського обласного центру зайнятості від 22.09.2021 №4684/06/42-21 заборгованість перед бюджетом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Одеського обласного центру зайнятості складає 10494,20 грн.

Позивач у добровільному порядку суму боргу не повернув.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 07.12.2021 надала до суду відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вона не укладала трудові договори з ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп», вона сплатила страхові поліси, відповідно до яких її син ОСОБА_3 є застрахованою особою, а вона є його страхувальником та буде сплачувати (поповнювати) страхові внески до 2037 року (а.с.59-61).

Також, у відзиві вказано, що відповідач за період перебування на обліку як безробітного не отримувала доходу в ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп», окрім допомоги по безробіттю.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на пояснення, викладені у відзиві на позов.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 19.10.2021 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.49).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 28.10.2021 відкрито провадження по даній справі (а.с.55-56).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Іллічівської міської філії ОЦЗ із заявою про надання статусу безробітної особи та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю від 14.12.2020 (а.с.22-23).

У зв`язку з відсутністю підходящої роботи та згідно поданої заяви ОСОБА_1 надано статус безробітної особи наказ від 15.12.2020 №НТ 201215 (а.с.24).

ОСОБА_1 в заяві про надання статусу безробітного зазначила, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, з правами та обов`язками безробітного ознайомлена.

На підставі Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136, Чорноморською міською філією Одеського ОЦЗ було здійснено верифікацію та моніторинг достовірності інформації, поданої ОСОБА_1 під час реєстрації у центрі зайнятості.

За даними обміну інформації з Пенсійним фондом України встановлено, що ОСОБА_1 у період перебування у статусі безробітного знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» , м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд.77, 03150.

Чорноморською міською філією Одеського ОЦЗ направлено запит щодо підтвердження інформації про працевлаштування ОСОБА_1 від №67/01-28 (а.с.28).

Чорноморська міська філія Одеського ОЦЗ направила запит до Київського міського центру зайнятості з проханням провести перевірку достовірності даних про перебування у трудових або інших відносинах ОСОБА_1 з «Брокер Сервіце Гроуп» та скласти акт розслідування страхових випадків (а.с.29).

На запит Київської міської центру зайнятості від 10.03.2021 №19-/555/10- 26/21 ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» надало відповідь від 08.06.2021 № 167, що між ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» () та громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладений Договір про надання посередницьких послуг від 10.08.2020 №800972262 (а.с.30).

Договір був дійсним станом на 08.06.2021, а виплати винагороди ОСОБА_1 здійснювалися відповідно до актів виконаних робіт.

Відповідно до Договору про надання посередницьких послуг від 10.08.2020, ОСОБА_1 надавала посередницькі послуги у сфері страхування та згідно п.1.2 та п.4.3 Договору розрахунок та виплата винагороди (комісійних) здійснювалась виходячи з фактичних результатів діяльності.

Зазначене вище підтверджується Актом від 31.08.2020 №800-20 надання послуг до Договору доручення №800972262 від 10.08.2020 (а.с.34).

В Акті зазначено, що Повірений - ОСОБА_1 надала необхідні за Договором доручення послуги за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, що взаємні обов`язки виконані в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Також в Акті визначена сума винагороди, яка виплачена ОСОБА_1 , а саме:

- комісійна винагорода - 2037,95 грн. без ПДВ;

- прибутковий податок (18) - 366,83 грн.;

- військовий збір (1,5) - 30,57 грн.

Підлягає до сплати - 1640,55 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» Чорноморською міською філією Одеського ОЦЗ проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення зареєстрованої безробітної ОСОБА_1 .

По результатам перевірки Київським міським центром зайнятості 16.06.2021 складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №1656 від 16.06.2021 (36).

В акті визначено, що безробітна ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» надала недостовірні дані, не повідомила своєчасно Чорноморську міську філію Одеського ОЦЗ про обставини, які впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання послуг.

Наказом від 21.07.2021 № НТ210721 з 01.07.2021 припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у зв`язку з ії зайнятістю (а.с.24).

Чорноморською міською філією Одеського обласного центру зайнятості виданий наказ від 04.08.2021 №28 про повернення коштів ОСОБА_1 , отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг за період з 14.12.2020 по 30.06.2021 у сумі 10494,20 грн. (а.с.37).

Згідно довідки Одеського обласного центру зайнятості від 22.09.2021 №4684/06/42-21 заборгованість перед бюджетом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Одеського обласного центру зайнятості складає 10494, 20 грн. (а.с.38).

На адресу ОСОБА_1 05.08.2021 направлено лист-претензію №482/01-28 (а.с.39), на яку відповідач надала відповідь про скасування наказу від 04.08.2021 про повернення коштів (а.с.40-41).

Відповідно до страхових полісів, син відповідача ОСОБА_3 є застрахованою особою, а ОСОБА_4 є його страхувальником та буде сплачувати (поповнювати) страхові внески до 2037 року (а.с.42-44, 45)

V. Оцінка Суду.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, зокрема, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Відповідно до ч.1 ст.3 зазначеного Закону законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Закон України «Про зайнятість населення» визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, зокрема, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі.

Стаття 6 зазначеного Закону встановлює, що кожен має право на вільний вибір місця, виду діяльності та роду занять, яке забезпечується державою шляхом створення правових, організаційних та економічних умов для такого вибору; реалізація права на вибір місця, виду діяльності та роду занять здійснюється шляхом самостійного забезпечення особою своєї зайнятості чи звернення з метою працевлаштування до роботодавця або за сприяння центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, чи суб`єкта господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, зокрема надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства.

Працевлаштування - це система організаційних, економічних і правових заходів, направлених на забезпечення трудової зайнятості населення, а зайнятість (згідно ст.1 Закону України «Про зайнятість населення») це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Таким чином, законодавець передбачає при наявності зайнятості певної особи отримання нею доходу, якщо це не стосується діяльності членів однієї сім`ї.

Підпунктом 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 №915/5136 (далі - Порядок), визначено, що працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов`язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб`єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами) є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття з обліку, як безробітного у державній службі зайнятості, що передбачено пунктом 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №219.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що відповідачем за період перебування на обліку як безробітного (зокрема, за період з 14.12.2020 по 01.07.2021) отримувався дохід в ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп», окрім допомоги по безробіттю.

Під час розгляду справи встановлено, що на час звернення до позивача із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, ОСОБА_1 сплатила страхові поліси, відповідно до яких її син ОСОБА_3 є застрахованою особою, а вона є його страхувальником та буде сплачувати (поповнювати) страхові внески до 2037 року.

Статус особи, що діє за дорученням (договором доручення), не є тотожним статусу зайнятої особи. Наявність цивільно-правового договору між ТОВ «Брокер Сервіце Гроуп» та відповідачем на виконання договорів страхування не може свідчити про надання відповідачем недостовірної інформації щодо своєї зайнятості, оскільки такий договір укладено для сплати (поповнення) страхових внесків застрахованою особою, яким є син відповідача ОСОБА_3 .

Таким чином, відповідач під час звернення до позивача із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю не вчинив дій, що свідчать про подання ним недостовірних відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення.

Суд не встановив, що відповідач умисно не виконав своїх обов`язків та зловживав ними, що тягне стягнення з нього суми виплаченого забезпечення.

Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного- процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко