провадження №2/279/2005/21
Справа № 279/5351/21
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого :
судді Коваленко В.П.,
секретаря Комарової О.В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу , -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до відповідача ОСОБА_2 із зазначеним позовом , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені , будь-яке примирення неможливе.
Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі , позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки відповідача неповажною.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав.
Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом.
Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2008 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, впродовж останнього часу проживають окремо . Спільного господарства не ведуть.
Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально.
Відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За правилами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Позивач ОСОБА_1 скористалась наданим їй правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. ЇЇ право на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене.
Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його.
Малолітню доньку суд залишає на подальше проживання з матірю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-268 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 03 вересня 2008 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області , актовий запис № 340 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.
Малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на подальше проживання залишити при матері.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Шлюб вважається розірваним після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя В.П. Коваленко