Справа № 375/1252/21
Провадження № 2-з/375/11/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

23 грудня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

за участю секретаря судового засідання Киричок В.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Дебт Коллекшн", треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання виконавчого напису, вчиненого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №168707, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Дебт Коллекшн" (далі по тексту ТОВ ФК "Дебт Коллекшн") заборгованості у розмірі 12211,00 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Також просить стягнути з відповідача на його (позивача) користь судові витрати у розмірі 1362 гривні сплаченого ним судового збору.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що нотаріус при вчиненні вищевказаного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим грубо порушив норми ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 з відповідними змінами.

Крім того, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №168707, що здійснюється у межах виконавчого провадження №66662703, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 31.08.2021.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує на те, що на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. відкрито виконавче провадження №66662703 про стягнення з нього на користь ТОВ ФК "Дебт Коллекшн" заборгованості у розмірі 12211,00 грн, а також винагороди та витрат виконавчого провадження.

Дії виконавця у рамках зазначеного виконавчого провадження можуть призвести до матеріальних витратах з його сторони. Таким чином, якщо не зупинити стягнення по виконавчому провадженню №66662703з позивача можуть бути стягнуті грошові кошти. Однак, у разі задоволення його позову зникнуть будь які підстави для стягнення з нього грошових коштів. Але у межах цього судового провадження він не має можливості захистити чи поновити свої права. Так у разі задоволення позову він буде вимушений докласти значних зусиль для відновлення своїх порушених прав.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним і з видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 у справі №285/2445/18 (провадження № 61-45537св18), від 16.09.2020 у справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) та від 17.11.2020 у справі №766/25403/18 (провадження №61-5718св19), вирішуючи питання, пов`язані з подібними у даній справі правовідносинами.

Враховуючи викладене, з наведених у позовній заяві та заяві про забезпечення позову обставин та обґрунтувань вбачається, що приватним виконавцем було прийнято до виконання виконавчий документ, який позивач вважає таким, що виданий з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, та який позивач в межах даної справи просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає, що застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його прав та інтересів. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до того, що виконавець виконає оспорюваний виконавчий напис у примусовому порядку, а в разі задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позивачу не можливо або важко буде відновити його порушене право.

При цьому, вжиття забезпечення у даній справі до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №168707, що здійснюється у рамках виконавчого провадження №66662703, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 31.08.2021.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149 - 153, 157 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Дебт Коллекшн", треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66662703, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 31.08.2021, по виконанню виконавчого напису вчиненого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №168707, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Дебт Коллекшн" заборгованості в розмірі 12211,00 гривень, до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Копію ухвали для виконання направити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Журид Сергію Миколайовичу, місце здійснення діяльності:04070, м. Київ, вул. Спаська, 31 Б, цокольний поверх, офіс 9, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повне найменування сторін

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Дебт Коллекшн", , адреса місцезнаходження: 01024, м. Київ вул.Круглоуніверситетська, 7, офіс 26.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце здійснення діяльності:01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5;

приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Журид Сергій Миколайович, місце здійснення діяльності:04070, м. Київ, вул. Спаська, 31 Б, цокольний поверх, офіс 9, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА

Ухвала набрала законної сили «___» ___________ 20__ року

Ухвалу видано стягувачеві «___» ____________ 20__ року

Ухвала може бути пред`явлено до виконання до «___» ____________ 20__ року