ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9219/21 Справа № 204/7097/20 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа» на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа», третя особа приватне підприємство «Тоджима», про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа», третя особа приватне підприємство «Тоджима», про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «Тоджима» було укладено кредитний договір № 012/02-40/600.

На підставі вказаного договору ПП «Тоджима» надано кредитні кошти в розмірі 6450000 гривень, на рефінансування заборгованості КБ «Приватбанк», та розвиток бізнесу, строком до 20 вересня 2007 року під відсоткову ставку 12 % річних на період з 21 вересня 2007 року по 20 березня 2008 року та 14,5 % річних з 21 березня 2008 року по 20 вересня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір поруки № 012/02-40/600/1 від 21 вересня 2007 року.

21 вересня 2007 року між банком та ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» укладено кредитний договір № 012/02-40/601, відповідно до умов якого ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» надані кредитні кошти в розмірі 3000000 гривень на рефінансування заборгованості в «ОТП-Банк», та розвиток бізнесу, строком до 20 вересня 2017 року під відсоткову ставку 12,0 % річних на період з 21 вересня 2017 року та 14,5 % річних з 21 березня 2008 року по 20 вересня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року укладено договір поруки № 012/02-40/601/1 від 21 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 та договір поруки № 12/133-00/286 від 13 травня 2010 року між банком та ПП «Тоджима».

В порушення умов кредитних договорів, позичальники ПП «Тоджима» та ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима», починаючи з 2012 року перестали сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами та повертати отримані у банка кредитні кошти.

У зв`язку з порушенням позичальником договірних зобов`язань банк вимушений був неодноразово звертатися до суду з позовними заявами про солідарне стягнення заборгованості по кредитах та відсотках з позичальників та їх фінансового поручителя ОСОБА_1 .

Так, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року у справі № 204/6677/13-ц задоволено позовну заяву банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року у сумі 2648497 гривень 24 копійки з позичальника ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» та фінансового поручителя ОСОБА_1 на підставі договору поруки № 012/02-40/601/1 від 21 вересня 2007 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2018 року у справі № 204/6677/13-ц задоволено заяву про заміну стягувача за виконавчим листом.

02 грудня 2019 року на підставі виконавчого листа у справі № 204/6677/13-ц відкрито виконавче провадження, в межах якого описано та арештовано майно боржника ОСОБА_1 (грошові вимоги ОСОБА_1 до ПП «Тоджима».

15 травня 2014 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 904/2604/14 про банкрутство ПП «Тоджима», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Штельманчука М.С.

23 жовтня 2014 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області задоволено клопотання розпорядника майна Штельманчука М.С. від 03 вересня 2014 року про зняття арештів та затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство ПП «Тоджима».

09 серпня 2018 року відповідно до договору № 140/11/210 від 09 серпня 2018 року, який укладено між позивачем та ТОВ «ФК» Форінт», банк передав у власність ТОВ «ФК «Форінт» право вимоги за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21 вересня 2007 року зі змінами і доповненнями та додатковими угодами до нього та, за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року зі змінами і доповненнями та додатковими угодами до нього, ТОВ «ФК «Форінт» прийняв від банка права вимоги в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав, в тому числі кредиторські вимоги банку у справі № 904/2604/14 у розмірі 10109936 гривень 51 копійка і сплатив кредитору їх вартість.

09 серпня 2018 року між банком та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір № 140/11/211 від 09 серпня 2018 року про відступлення права вимоги за договорами поруки, який не посвідчено нотаріально, згідно з умовами якого, банк відступив та передав, а ТОВ «ФК «Форінт» прийняв та набув права за договорами поруки: №№ 012/02-40/600/1 від 21 вересня 2007 року, 012/02-40/601/1 від 21 вересня 2007 року, 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року.

15 листопада 2018 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області замінено кредитора у справі АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт».

25 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Верітас Альфа» укладено договір про відступлення права вимоги № 01-25/09, за яким ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Верітас Альфа» прийняв право вимоги за договором купівлі-продажу цінних паперів № 184БВ від 22 листопада 2013 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Профсервіс-Люкс», відповідно до якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за простим векселем № АА2033420 авалістом, за яким виступає боржник ПП «Тоджима», в розмірі 1500000 гривень.

Посилаючись на вказаний договір про відступлення права вимоги, 30 вересня 2020 року ТОВ «Верітас Альфа» подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про заміну кредитора у справі про банкрутство у справі № 904/2604/14.

Вважає, що вказаний договір укладений ОСОБА_1 з порушенням вимог закону та з метою його ухилення від виконання зобов`язань перед ТОВ «ФК «Форінт», оскільки на майно ОСОБА_1 приватним виконавцем накладено арешт та встановлена заборона розпорядження ним, а вчинений правочин спрямований не на реальне настання обумовлених ним наслідків, а для приховування належного йому майна, на яке може бути звернуто стягнення державним виконавцем, що є підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги № 01-25/09 від 25 вересня 2020 року, згідно з яким первісний кредитор ОСОБА_1 , передав новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа», а новий кредитор прийняв Право вимоги (майнові права) за договором купівлі-продажу цінних паперів № 184БВ від 22 листопада 2013 року, який укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервіс-Люкс», відповідно до якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за простим векселем № АА 2033420, авалістом за яким виступає боржник Приватне підприємство «Тоджима» в розмірі 1500000 гривень (том 1, а. с. 2-9).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа», третя особа приватне підприємство «Тоджима», про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним задоволено.

Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги № 01-25/09 від 25 вересня 2020 року, згідно з яким первісний кредитор ОСОБА_1 , передав новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа», а новий кредитор прийняв Право вимоги (майнові права) за договором купівлі-продажу цінних паперів № 184БВ від 22 листопада 2013 року, який укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервіс-Люкс», відповідно до якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за простим векселем № АА 2033420, авалістом за яким виступає боржник Приватне підприємство «Тоджима» в розмірі 1500000 гривень.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2013 року між ТОВ «Профсервіс-Люкс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 184 БВ (том 1, а. с. 19), за яким ТОВ «Профсервіс-Люкс» передало у власність ОСОБА_1 , а останнім прийнято та оплачено простий вексель ТОВ «Меган Компані» № АА 2033420 номінальною вартістю 1500000 гривень, що складений 22 березня 2013 року (том 1, а. с. 21).

22 листопада 2013 року ТОВ «Профсервіс-Люкс» та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів № 184 БВ від 22 листопада 2013 року (том 1, а. с. 20) та здійснено оплату за договором купівлі-продажу, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 26 листопада 2013 року (том 1, а. с. 22).

15 травня 2014 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Тоджима» та визнано грошові вимоги Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська головного управління мін доходів у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ в загальній сумі 1078956 гривень 61 копійка. Призначено розпорядником майна Штельманчука М.С. (том 1, а. с. 23-25).

27 травня 2014 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/6678/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ПП «Тоджима», ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21 вересня 2007 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ПП «Тоджима», ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 012/02-40/600 від 21 вересня 2007 року у розмірі 7327325 гривень 93 копійки, яка складається з: основної заборгованості у розмірі 5519245 гривень 07 копійок, нарахованих та несплачених відсотків в розмірі 1377112 гривень 57 копійок, пені за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом у розмірі 355789 гривень 06 копійок, пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків у розмірі 75179 гривень 23 копійки, та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3441 гривня, а всього 7330766 гривень 93 копійки (том 1, а. с. 34-37).

23 жовтня 2014 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області задоволено клопотання розпорядника майна Штельманчука М.С. від 03 вересня 2014 року про зняття арештів з рахунків та затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство ПП «Тоджима» (том 1, а. с. 26-29).

12 лютого 2015 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року залишено без змін (том 1, а. с. 191-192).

19 серпня 2015 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/6677/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року у розмірі 2648497 гривень 24 копійки, яка складається з: основної заборгованості у розмірі 2143714 гривень 45 копійок, нарахованих та несплачених відсотків в розмірі 312809 гривень 39 копійок, пені за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом у розмірі 144200 гривень 05 копійок, пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків у розмірі 47773 гривні 35 копійок, та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1720 гривень з кожного (том 1, а. с. 40-43).

09 вересня 2015 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу на рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року у справі № 204/6677/13-ц (том 1, а. с. 167-173)

03 грудня 2015 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області ПП «Тоджима» визнано банкрутом (том. 1, а. с. 86-96).

21 січня 2016 року апеляційним судом Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року скасовано. Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» про стягнення заборгованості закрито. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року у розмірі 2648497 гривень 24 копійки, яка складається із основної заборгованості у розмірі 2143714 гривень 45 копійок, нарахованих та несплачених відсотків в розмірі 312809 гривень 39 копійок, пені за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом у розмірі 144200 гривень 05 копійок, пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків у розмірі 47773 гривні 35 копійок, та судового збору у розмірі 3441 гривня (том. 1, а. с. 174-179).

19 лютого 2016 року до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року у справі № 204/6677/13-ц (том 1, а. с. 180-186).

25 травня 2016 року ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , відхилено. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року залишено без змін (том 1, а. с. 187-190).

01 жовтня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська задоволено частково заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль», заінтересовані особи: ТОВ «ФК «Форінт», ОСОБА_1 , ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима», ПП «Тоджима», Чечелівський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, про залучення до справи ТОВ «ФК «Форінт», здійснення процесуального правонаступництва у справі № 204/6678/13-ц відносно позивача, заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима», ПП «Тоджима», про стягнення заборгованості. Змінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року по справі № 204/6677/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року у розмірі 2648497 гривень 24 копійки, яка складається із основної заборгованості у розмірі 2143714 гривень 45 копійок, нарахованих та несплачених відсотків в розмірі 312809 гривень 39 копійок, пені за несвоєчасне погашення основної заборгованості за кредитом у розмірі 144200 гривень 05 копійок, пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків у розмірі 47773 гривні 35 копійок, та судового збору у розмірі 3441 гривня з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт» (том 1, а. с. 44-45).

09 жовтня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль», заінтересовані особи: ТОВ «ФК «Форінт», ОСОБА_1 , ПП «Тоджима», Чечелівський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником. Змінено позивача (сторону у виконавчому провадженні) з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» у справі № 204/6678/13-ц. Змінено стягувача за виконавчим листом № 204/6678/13-ц від 02 березня 2015 року, виданого на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року у цивільні справі № 204/6678/13-ц з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт». Змінено стягувача у виконавчому провадженні № 56438575 з примусового виконання виконавчого листа № 204/6678/13-ц від 02 березня 2015 року з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» (том 1, а. с. 38-39).

15 листопада 2018 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області задоволено заяву від 10 вересня 2018 року про залучення до справи ТОВ «ФК «Форінт», здійснення процесуального правонаступництва у справі № 904/2604/14. Здійснено процесуальне правонаступництво відносно кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль» у справі № 904/2604/14 про банкрутство ПП «Тоджима» та ТОВ «ФК «Форінт» (том 1, а. с. 30-33).

02 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60759345 з примусового виконання виконавчого листа № 204/6678/13-ц від 10 жовтня 2017 року (том 1, а. с. 46).

02 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. у виконавчому провадженні ВП № 60759345 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (том 1, а. с. 47).

03 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 27277406 про заборону відчуження всього майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (том 1, а. с. 48).

03 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за № 34433883 про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (том 1, а. с. 49).

31 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові вимоги ОСОБА_1 до ПП «Тоджима» відповідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2604/14 від 23 жовтня 2014 року на суму 3014550 гривень 36 копійок (4 черга задоволення), які виникли на підставі: договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 01 червня 2012 року укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Тоджима» у сумі 116456 гривень 19 гривень; договору поруки № 012/02-40/600/1 від 21 вересня 2007 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 та кредитного договору № 012/02-40/600 від 21 вересня 2007 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «Тоджима» у сумі 1398094 гривні 17 копійок; простого векселя серії АА № 2033420, виданого 22 березня 2013 року, договору купівлі-продажу цінних паперів № 184БВ, укладеного 22 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Профсервіс-Люкс», відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у власність простий вексель серії АА № 20336420, акту прийому-передачі виконавчих зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних паперів № 184 БВ від 22 листопада 2013 року, платіжного доручення № 1 від 26 листопада 2013 року у сумі 1500000 гривень (том 1, а. с. 50-51).

31 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 27984990 про заборону відчуження грошової вимоги ОСОБА_1 до ПП «Тоджима» відповідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2604/14 від 23 жовтня 2014 року на суму 3014550 гривень 36 копійок (4 черга задоволення), що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (том 1, а. с. 52). Дане обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27984990, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (том 1, а. с. 53).

31 липня 2020 року Правобережною товарною біржею складено висновок № 3107/01 від 31 липня 2020 року про вартість простого векселя серії АА 2033420, що складений 22 березня 2013 року, за яким його вартість становить 19950 гривень (том 1, а. с. 114).

25 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Верітас Альфа» укладено договір відступлення права вимоги № 01-25/09 (том 1, а. с. 14-16) за яким ОСОБА_1 відступив ТОВ «Верітас Альфа» право вимоги зо договором купівлі-продажу цінних паперів № 184БВ від 22 листопада 2013 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Профсервіс-Люкс», за яким до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за простим векселем № АА 2033420 авалістом за яким виступає ПП «Тоджима», та за яким новий кредитор одержує право замість первісного вимагати від боржника виконання зобов`язань за основним договором в розмірі 1500000 гривень.

25 вересня 2020 року ОСОБА_1 та ТОВ «Верітас Альфа» складено акт приймання-передачі документів до договору відступлення права вимоги № 01-25/09 від 25 вересня 2020 року (том 1, а. с. 17).

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 25 вересня 2020 року (том 1, а. с. 112) відомості щодо обтяжень рухомого мана за параметрами пошуку « ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 » відсутня.

30 вересня 2020 року ТОВ «Верітас Альфа» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 28 вересня 2020 року про заміну кредитора ОСОБА_1 у справі № 904/2604/14 про банкрутство ПП «Тоджима» на ТОВ «Верітас Альфа» (том 1, а. с. 10-13).

22 жовтня 2020 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з продажу майнових прав (права вимоги грошових коштів) до ПП «Тоджима» згідно з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2604/14 від 23 жовтня 2014 року на суму 3014550 гривень 36 копійок (4 черга задоволення), переможцем яких визнано ТОВ «Атракт Солюшен», що підтверджується протоколом № 507797 від 22 жовтня 2020 року про проведення електронних торгів (том. 1, а. с. 195), актом про проведені електронні торги від 26 жовтня 2020 року (том 1, а. с. 198) та платіжними дорученнями № 3 та № 4 від 23 жовтня 2020 року оплату лоту (том 1, а. с. 196-197).

28 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Лещенко О.В. за заявою ОСОБА_3 від 28 жовтня 2020 року здійснено запит до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за параметрами пошуку « ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 » та, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (том 1, а. с. 113), за вказаними параметрами запиту в реєстрі інформація відсутня.

22 грудня 2020 року приватним нотаріусом Коломієць Н.В. за заявою ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року здійснено запит до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за параметрами пошуку «Джума Вадим Петрович» та, відповідно до витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (том 1, а. с. 163-165), за вказаними параметрами запиту в реєстрі знайдені обтяження: № 27984990 від 31 липня 2020 року, № 16554193 від 07 листопада 2017 року; 27277406 від 03 грудня 2019 року.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 30 грудня 2020 року (том 1, а. с. 166), за параметрами пошуку « ОСОБА_1 » в Єдиному реєстрі боржників знайдено чотири записи за виконавчими провадженнями №№: 55047020, 55047056, 56438575 та 60759345.

28 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні ВП № 60759345, шляхом зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчого провадження щодо РНОКПП боржника ОСОБА_1 НОМЕР_2 . В обґрунтуванні даної постанови приватним виконавцем зазначено, що із скарги адвоката Джуми В.П. на дії (бездіяльність) приватного виконавця від 19 листопада 2020 року, йому стало відомо, що РНОКПП боржника ОСОБА_1 НОМЕР_2 (том. 2, а. с. 26).

28 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі по виконавчому провадженню ВП № 60759345 та внесено виправлення до наступних документів: постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 грудня 2019 року; постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 02 грудня 2019 року; постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 02 грудня 2019 року; постанови про арешт майна боржника від 02 грудня 2019 року; постанови про опис та арешт майна боржника від 31 липня 2020 року; акту про проведені електронні торги від 26 жовтня 2020 року; постанови про зняття арешту з майна від 26 жовтня 2020 року, де в графі боржник вказано вважати вірним РНОКПП НОМЕР_2 (том 2, а. с. 27).

24 лютого 2021 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву ТОВ «ФК «Форінт» про виправлення помилки у виконавчому документі № 1 у цивільній справі № 204/6677/13-ц. Виправлено допущену описку у виконавчому листі № 1, який видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 10 жовтня 2017 року, у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ДП «Швейна фабрика «Отава» ПП «Тоджима» про стягнення заборгованості та вказано вважати вірним у виконавчому листі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 1 РНОКПП ОСОБА_1 (том 2, а. с. 28-29).

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 , будучи обізнаним про невиконання ним грошового зобов`язання за кредитним договором № 012/02-40/601 від 21 вересня 2007 року та наявність судового рішення про стягнення з нього заборгованості за ним, відчужуючи майно (право вимоги за векселем серії АА № 2033420, виданого 22 березня 2013 року) на підставі договору відступлення права вимоги № 01-25/09 від 25 вересня 2020 року ТОВ «Верітас Альфа», діяв очевидно недобросовісно та зловживаючи своїми правами, оскільки вчинив оспорюваний договір відступлення права вимоги, що порушує майнові інтереси кредитора і направлені на недопущення звернення стягнення на майно боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Договори, направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) є недійсними.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в законодавстві України регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»).

Водночас, за висновками Верховного Суду у Постанові від 24.07.2019 року у справі № 405/1820/17, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

На переконання апеляційного суду, сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідач діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки укладення договору відступлення права вимоги № 01-25/09 від 25 вересня 2020 року відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину, зміст яких суперечить ЦК України, урахував, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги № 01-25/09 від 25 вересня 2020 року зменшився обсяг майна боржника, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором, а тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що такі дії вчинено з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

Доводи з приводу того, що в момент укладення оспорюваного договору жодних обмежень щодо ОСОБА_1 з відчуження ним його майнових прав не існувало, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки сама наявність чи відсутність виконавчого провадження, не звільняє боржника від виконання такого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги з приводу неправильності застосування норм ЦК України, правомірності спірного договору про відступлення прав вимоги та недоведеності позову не знайшли своє підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Альфа» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: