Справа № 572/405/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Вознюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/405/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить виділити в натурі майно, що належить йому 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме 1-1- житлова, загальною площею 17.3 кв.м, житловою площею 17,3; «В»- гараж; «Ж»- вбиральня; «Е»- колодязь; 1/2 N1- огорожа, припинити право спільної часткової власності, та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2013 року він має 1/4 частину у спільній частковій власності житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23.03.2015 року відповідачу ОСОБА_2 виділено в натурі 3/4 частини дерев`яного житлового будинку загальною площею 47,7 кв.м житловою 31,7 кв.м по АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі на окремі частки об`єкта нерухомого майна, житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за технічними показниками 1/4 частина будинку, яка належить йому, є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Також за технічними показниками 3/4 частини будинку, яка належить ОСОБА_2 має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Однак, між ними не досягнуто згоди щодо виділення часток майна в натурі з метою подальшого продажу своєї частини позивачем. Вказана обставина послужила підставою звернення до суду для вирішення спору в позовному порядку.

15.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнає, оскільки позивач з пропозицією щодо виділу його частки в натурі не звертався. Також позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого позову. ОСОБА_1 просить виділити йому в натурі майно, яке належить йому, а не позивачу. Господарських приміщень, яких просить виділити позивач, а саме: гараж, вбиральня не існує. Спробою виділити йому в натурі вбиральню та гараж ОСОБА_1 намагається набути право на виділення йому земельної ділянки в цій частині, хоч його об`єктів нерухомого майна насправді там не має. Він особисто не заперечує щодо права ОСОБА_1 на звернення до суду із таким позовом, але не може погодитися із тими доказами, якими він обґрунтовує свій позов, адже при його задоволенні у тому варіанті, який просить позивач, то це призведе до того, що він не зможе заволодіти належним йому об`єктами нерухомого майна та частиною земельної ділянки, на якій вони значаться і значилися. Також він не погоджується і з вимогою про стягнення з нього судових витрат.

Від позивача ОСОБА_1 03 червня 2021 року надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме просить виділити йому 1/4 частину житлового будинку, припинити право спільної часткової власності та судові витрати. Позов в частині виділення в натурі господарських будівель та споруд, а саме :гараж, вбиральню, колодязь, огорожу, не розглядати.

23 липня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до якого відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 не надав належних доказів на підтвердження заявленої ним вимоги про виділення в натурі 1/4 частини житлового будинку, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

В судове засідання сторони не з`явились, просили суд розглядати справу у їх відсутність.

Вказані клопотання судом задоволені.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу реалізації права власності на нерухоме майно.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та чинного земельного законодавства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів.

З дослідженого судом технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що власниками даного будинку є ОСОБА_2 розмір частки 3/4 та ОСОБА_3 розмір частки 1/4 . Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11 березня 2015 року ОСОБА_2 було виділено в натурі 3/4 частини дерев`яного житлового будинку загальною площею 47,7 кв..м, житловою площею 31,7 кв.м по АДРЕСА_1 у відповідності до схеми розподілу, визначеної висновком №075-14 ЕК додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17.04.2014 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію його права власності на нерухоме майно від 19.12.2013 року №3940978 за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності в розмірі 1/4 частини на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, сторони набули право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст.355, 356 та ст.358 ЦК України майно, що є у власності двох осіб належить їм на праві спільної власності і є спільним майном. В даному випадку рішенням Сарненського районного суду про поділ майна визначено розмір часток кожного з співвласників майна. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування спільним майном, що перебуває у їх частковій власності. З наведеного слідує, що у разі виникнення спору співвласники вправі звернутися до суду з метою його вирішення.

Як передбачено чинним цивільним законодавством України, а саме положеннями ст.316, ст.319 ЦК України, право власності здійснюється відповідно до закону за волею власника, незалежно від волі інших осіб. З чого слідують, закріплені у законі правомоччя власника на власний розсуд та у спосіб, не заборонений законом володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

У відповідності, до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно із ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Проте, сторонами не було досягнуто згоди щодо виділення часток майна в натурі. Як передбачено ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Позивачем надано суду висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за технічними показниками 3/4 (власник ОСОБА_2 ) частина будинку є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. За технічними показниками 1/4 (власник ОСОБА_1 ) частина будинку є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі.

Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником об`єктів нерухомого майна, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремі об`єкти, відповідачем не спростовано цих обставин, суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню.

З огляду на викладене заявлені позивачем, є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції №1 від 10.02.2021 року долученої позивачем до матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, які підтверджені документально.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 1218, 1220, 1222, 1261, 405 ЦК України, ст.ст.86, 89 Земельного Кодексу керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 (жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_5 (жителя АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) задоволити повністю.

Виділити ОСОБА_6 в натурі 1/4 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (загальною площею 47,7 м2), припинивши право спільної часткової власності сторін по справі на вказане житло.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 908 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: