Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 661/3661/19

провадження № 61-20459ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 , подані адвокатом Петренком Антоном Павловичем, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частини транспортних засобів: ЗАЗ Forza 2011 року випуску, та Volkswagen Caddy 2007 року випуску, що становить 142 300,00 грн.

Також, в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у сумі 148 740,00 грн в якості компенсації Ѕ частки вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт приміщень квартири АДРЕСА_1 , включаючи вартість меблів та побутової техніки для облаштування цієї квартири

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 версеня 2021 року, яке залишено без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів ЗАЗ Forza, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , та Volkswagen Caddy, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , в сумі 133 580,43 грн.

Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Присуджено ОСОБА_1 наступне рухоме майно: газову плитку, придбану в 2004 році, вартістю 323,91 грн, пральну машинку «Веко», придбану в 2004 році, вартістю 1 100,00 грн, хлібопіч, придбану в 2010 році, вартістю 320,00 грн, пилосос, придбаний в 2009 році, вартістю 263,88 грн, телевізор «Rolson», придбаний в 2004 році, вартістю 600,00 грн, диван та два крісла, придбані в 2005 році, вартістю 1 780,00 грн, меблі в спальню, придбані в 2004 році, вартістю 2 411,60 грн.

Присуджено ОСОБА_2 наступне рухоме майно: кухонні меблі, придбані в 2004 році, вартістю 884,00 грн, м`які меблі для кухні, придбані в 2004 році, вартістю 200,00 грн (4 табурети), меблі в дитячу кімнату, придбані в 2009 році, вартістю 5 394,00 грн, комп`ютерний стіл, придбаний в 2009 році, вартістю 471,00 грн.

В решті позовних вимог первісного і зустрічного позовів відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

19 грудня 2021 року через систему «Електронний суд» та 20 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат

Петренко А. П. звернувся до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені в справі за первісним позовом про стягнення грошової компенсації в порядку поділу майна подружжя в розмірі 142 300,00 грн та за зустрічним позовом про стягнення грошової компенсації в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти в сумі 148 740,00 грн. Тому, ціна позову в даній справі становить 291 040,00 грн.

Отже, справа № 661/3661/19 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн). Справа № 661/3661/19 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга містить посилання на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги предмет та ціну позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Зазначення у постанові Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Петренко А. П. подав касаційні скарги на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , подані адвокатом Петренком Антоном Павловичем, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун