Справа № 567/956/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 612, 81 грн., мотивуючи тим, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 20.03.2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.Позивач зазначає, що відповідач погодився з тим, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Вказує, що відповідач ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону.

Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, розмір якої станом на 15.06.2021 року становить 10 612,81 грн., яка складається з : 8 548, 89 грн. - заборгованість за кредитом; 2 063, 92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 10 612,81 грн., а також судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. У наданих суду поясненнях підтвердив факт підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Привабанку та неодноразове отримання ним банківських (платіжних) карток з використаннях яких він мав доступ до кредитних коштів. Пояснив, що він на даний час офіційно працевлаштований та по мірі отримання ним заробітної плати буде здійснювати погашення існуючої заборгованості. Зазначив, що після звернення банку до суду з вищевказаним позовом він добровільно погасив борг на суму 2010 грн., просив сплачену суму врахувати при вирішенні спору.

Ухвалою суду від 27.08.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.03.2012 р. ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви відповідач ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідач з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку (а.с.16).

В анкеті-заяві міститься вказівка на розмір кредитного ліміту щодо встановлення якого сторони досягнули згоди, а саме 1000 грн.

З довідки АТ КБ «Приватбанк» судом встановлено, що відповідачу 20.03.2012 р. було відкрито картковий рахунок та видано картку (з терміном дії до лютого 2016 р.), та в подальшому у різний період часу було видано 4 нових банківських картки (з різним терміном дії, остання з терміном дії до жовтня 2022 р.) (а.с.15).

20.03.2012 р. АТ КБ «Приватбанк» встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 300 грн. та в подальшому банк збільшим (до 2 500 грн.) та згодом зменшив (до 0 грн.) раніше встановлений розмір кредитного ліміту, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.14).

Активація відповідачем отриманих кредитних карток та користування картковим рахунком свідчить про укладення між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору.

З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними картками, отримував кредитні кошти та здійснював погашення заборгованості (а.с.55-61).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку боржника, відповідач ОСОБА_1 після встановлення йому кредитного ліміту неодноразово користувався кредитними коштами (шляхом зняття готівки в банкоматі, розраховуючись в магазинах та на АЗС тощо) та здійснював погашення заборгованості (а.с.55-61).

Водночас, при вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Так, відповідач на виконання взятих на себе зобов`язань з погашення заборгованості за кредитним договором 11.08.2021 р., 14.08.2021 р., 01.09.2021р. та 10.09.2021 р. востаннє здійснив платежі на загальну суму 2010 грн., що підтверджується дублікатами чеків банківського терміналу, проте сплаченої суми було недостатньо для повного погашення заборгованості.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковому рахунку боржника та розрахунком заборгованості, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася в розмірі 8 548,89 грн.

Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про погашення заборгованості, просив стягнути окрім заборгованості за тілом кредиту, також заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Умовами договору передбачено, що ОСОБА_1 надавався кредит зі сплатою відсотків за його користування, розмір яких згідно розрахунку заборгованості у різний період часу змінювався як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, та з 01.08.2020 р. - відсоткова ставка встановлена з розрахунку 3,4% на місяць, тобто 40,8 % річних.

Згідно розрахунку заборгованості борг зі сплати прострочених відсотків за користування кредитом становить 2063, 92 грн. та з урахуванням наданих позивачем доказів про часткове погашення боргу в розмірі 2010 грн. залишок заборгованості по сплаті прострочених відсотків становить 53,92 грн., який на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотків за його користування, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за його користування.

З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 8 602,81 грн., що згідно розрахунку заборгованості є заборгованістю за тілом кредиту та частково заборгованістю за простроченими відсотками.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1 840,08 грн. (8602,81 грн. х 2270 грн./10 612,81 грн. = 1 840,08 грн.)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 280-282,354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (юридична адреса: м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 602 (вісім тисяч шістсот дві) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1840 (одна тисяча вісімсот сорок) грн. 08 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.09.2021 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.