Номер провадження: 22-ц/813/518/21
Номер справи місцевого суду: 520/8047/17
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю..,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

правонаступника позивача акціонерного товариства «Укрсоцбанк» акціонерного товариства «Альфа-Банк», представника Байрамова О.В.,

від відповідача ОСОБА_1 не з`явились,

переглянувши справу №520/8047/17 за позовом акціонерного товариства «Укрсобанк» в особі правонаступника акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року у складі судді Куриленко Л.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Укрсоцбанк», звернувшись 17 липня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року, за яким надано в кредит 17000,00 доларів США на строк до 1 серпня 2022 року під 13,5% річних за користування коштами. Посилаючись на невиконання умов кредитного договору, позивач АТ «Укрсоцбанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість станом 15 червня 2017 року в загальній сумі 317678,40 грн. та судові витрати в сумі 4765,18 грн. (а.с.2-3).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.61-62).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.83-85).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.89-92).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у недоведеності суми заборгованості за кредитним договором; у неправомірності укладення договору про надання споживчого кредиту в іноземній валюті; у не інформуванні його банком у письмовій формі при укладенні кредитного договору про можливі ризики в разі різкої зміни валютного курсу; у не застосуванні позовної давності щодо неустойки; у неможливості погашати кредит через скрутне становище, у яке потрапив у 2013 році тощо. Видача ПАТ «Укрсоцбанк» як агентом валютного контролю кредиту в іноземній валюті резиденту України, який не має індивідуальної ліцензії для розрахунків цією валютою з іншим резидентом України, є порушенням банком своїх обов`язків агента валютного контролю, тобто порушенням вимог пункту 2 статті 13 Декрету, за що статтею 16 частиною 2 абзацом 4 того ж Декрету передбачена відповідальність у вигляді позбавлення Генеральної ліцензії Національного банку України на право здійснення валютних операцій або штрафом у розмірі, що встановлюється Національним банком України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 7 травня 2020 року залучено до участі в справі АТ «Альфа-Банк» в якості правонаступника АТ «Укрсоцбанк» (а.с.139-140).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року, за яким надано кредит в розмірі 17000,00 доларів США під 13,5% річних з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту 1 серпня 2022 року (а.с.4-5).

До договору про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року зміни вносились Додатковою угодою №1 від 4 липня 2008 року, Додатковою угодою №1 від17 вересня 2010 року, Договором про внесення змін №2 від 22 березня 2013 року, Договором про внесення змін №3 від 22 березня 2013 року тощо.

Внесеними змінами, зокрема, змінено процентну ставку, кінцевий термін повернення кредиту 1 серпня 2027 року тощо.

На підставі укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» (АКБ СР «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 . Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року виникло кредитне зобов`язання, яке ОСОБА_1 належним чином не виконувалось.

29 червня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направлено ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення, а саме погашення заборгованості, що станом на 14 червня 2017 року становила 329936,33 грн. (а.с.24-25).

Згідно розрахунку за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року заборгованість станом на15 червня 2017 року становила: за кредитом в сумі 301387,66 грн., за процентами в сумі 10271,87 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 7549,60 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 4708,33 грн., інфляційні втрати за кредитом 3665,28 грн., інфляційні втрати за процентами в сумі 2353,59, а всього заборгованість в загальній сумі 329936,33 грн. (ас.26-27).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, суд першої інстанції виходив з виниклих кредитних зобов`язань та порушення виконання таких з боку ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

ОСОБА_1 не надано доказів належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором. Посилання на недоведеність заборгованості за кредитом та процентами не мають підтвердження доказами здійснення ОСОБА_1 погашення кредиту, нарахованих процентів за користування кредитними коштами в порядку та строки, встановлені Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року з урахування внесених за домовленістю сторін на протязі 2007-2014 років змін.

Доводи щодо не застосованої судом позовної давності в частині неустойки (пені, штрафу) безпідставні, оскільки за змістом позовних вимог та, відповідно, судового рішення пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів до заявленої до стягнення суми заборгованості не входила (суд не стягував пеню, штраф тощо).

Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/515 від 2 серпня 2007 року, додаткові угоди та договори до нього недійсними не визнано, отже посилання в даній справі на невідповідність кредитного договору Закону України «Про захист прав споживачів» не приймаються.

Порушень норм процесуального права при ухваленні в порядку заочного розгляду справи рішення, не встановлено.

Правові підстави для скасування рішення суду з огляду на доводи апеляційної скарги відсутні.

Справа в суді апеляційної інстанції з липня 2019 року, призначалась в судові засідання на 7 травня 2020 року, 19 листопада 2020 року, 22 квітня 2021 року, 28 жовтня 2021 року, 16 грудня 2021 року. ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу на судове рішення, в подальшому до суду жодного разу не з`явився, надіслану судом кореспонденцію за зазначеною ним в апеляційній скарзі адресою не отримував, кореспонденція поверталась суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», «за вказаною адресою відсутній». ОСОБА_1 надсилав суду заяви про перенесення у зв`язку з карантином призначених на 7 травня 2020 року, на 19 листопада 2020 року, на 22 квітня 2021 року судових засідань. Поштова кореспонденція, що містила ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, також повернулась суду без вручення, однак ОСОБА_1 все ж на виконання ухвали суду судовий збір сплатив, що вказує на те, що даний учасник справи відслідковує рух по справі на сайті суду та сайті «Судова влада» тощо, проте в судові засідання не з`являється (відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою фактично зупинено виконання судового рішення). В судове засідання на 16 грудня 2021 року повідомлений представник ОСОБА_3 , від ОСОБА_1 кореспонденція суду повернулась з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Право на справедливий суд стосується як позивача так і відповідача, перешкоджання розгляду справи внаслідок зловживання правами однієї із сторін має бути оцінено судом задля захисту права іншої сторони отримати в суді рішення щодо права, за захистом якого сторона звернулась до суду.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Судом у даній справі виконано вимоги процесуального закону щодо повідомлення учасників справи про наявне в суді провадження, про дату, час та місце розгляду справи; учасники справи процесуальним правом на участь у судових засіданнях скористалися на власний розсуд, з огляду на що, суд закінчує розгляд справи за фактичної явки.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року в справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі правонаступника акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова