Справа № 200/1528/16-ц
Провадження № 2/200/1010/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Ларіної К.А.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про покладення обов`язку і стягнення шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги позивача та рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року залишено без змін. Ухвалою Верховного суду від 16 березня 2020 року касаційну скаргу позивача задоволено частково рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2021 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 25.02.2021 №100.

Ухвалою судді від 02 квітня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та постановлено повторно направити ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 26.10.2020.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання на 03 листопада 2021 року на 10-30 год.

Зміст вимог позивача.

Позивач неодноразово доповнював та змінював позовні вимоги, уточнював коло відповідачів у справі.

Так, у своїй заяві від 29 червня 2021 року позивач остаточно сформулював свої позовні вимоги виклавши їх у наступному вигляді: Визнати безпідставним, неправомірним відключення газу 18.01.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача повернути прокладку труб в початковий стан та поновити його подачу, тобто відновити положення, яке було до цього. Стягнути з ПАО «Дніпрогаз» моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Доводи позивача викладені в позові.

18 січня 2016 року співробітники відповідача без жодного попередження та пояснення, обрізали газову трубу в будинку, де мешкає позивач, в зв`язку з чим квартири вказаного буднику залишились без газопостачання. Спершу відповідач пояснив це наявністю заборгованості по квартирі, де проживає позивач. Позивач вважає таку причину безпідставною, оскільки він платить за газопостачання по квартирі АДРЕСА_2 , в якій він прописаний, а фактично проживає в квартирі АДРЕСА_3 , та вважає, що не повинен платити за газ двічі. Однак на наступний день після припинення газопостачання він сплатив борг по квартирі АДРЕСА_3 в сумі 3202,20 грн. Проте відповідач не відновив газопостачання, а назвав іншу причину відключення газу витікання газу. Позивач вважає, що витікання газу фактично не було, інакше мешканці б знали про це по характерному запаху газу, та ніхто з мешканців будинку не дзвонив в диспетчерську службу відповідача з відповідною скаргою. Також вказує, що відповідач сфабрикував документи щодо нібито виклику та виїзду працівників 18.01.2016 року за адресою АДРЕСА_4 , зокрема, акт № 78 від 18.01.2016 року, заявку № 873 від 18.01.2016, наряд-допуск № 11 від 18.01.2016, акти від 08.06.2016, 09.06.2016, 22.08.2016 року, 08.09.2016 року, 26.09.2016, 11.10.2016 року про нібито недопуск позивачем працівників відповідача до квартири. Вказує також, що 11.10.2016 року відповідач відновив подачу газу до будинку, однак при цьому попередньо незаконно змінив прокладку газових труб у будинку, в обхід квартири АДРЕСА_3 , де мешкає позивач. Вважає такі дії відповідача помстою за скарги позивача до різних органів. Вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача сім`я позивача не може готувати собі їжу, прати одяг, задовольняти інші побутові потреби.

Аргументи відповідача щодо позовних вимог.

Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, де вказав, що 18.01.2016 року на телефонну лінію «104» аварійно-диспетчерської служби надійшов виклик, за яким сформовано заявку №873 про запах газу біля другого під`їзду по АДРЕСА_4 . Бригадою аварійно-диспетчерської служби виявлено місце витоку газу та тимчасово ліквідувала виток газу на газопроводі. Заявка була виконана та для уникнення аварійної ситуації та ліквідації наслідків аварії заявку передано до Виробничої експлуатаційної служби №1. Представниками Виробничо-експлуатаційної служби № 1 за Нарядом-допуском № 11 від 18.01.2016 року за результатами обстеження було виявлено негерметичність внутрішньобудинкової системи газопостачання. 18.01.2016 року актом №6 було зафіксовано контрольне опресовування внутрішньобудинкового обладнання. Припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_4 було зафіксовано актом №78 на припинення газопостачання з причини ліквідації наслідків аварії та проведення ремонтно-відновлювальних робіт. 11.10.2016 року газопостачання до квартир споживачів було відновлено шляхом здійсненого перемонтажу системи газопостачання, крім кв. АДРЕСА_3 , яку механічно від`єднано від системи газопостачання. Правомірність від`єднання квартири АДРЕСА_3 від газопостачання шляхом перемонтажу встановлено у згадуваній вже справі № 201/5414/16-ц. Тому, підстав для відновлення розподілу природного газу на сьогоднішній день немає. Оскільки 18.01.2016 року припинено газопостачання по стояку, а не тільки до кв. АДРЕСА_3 , у зв`язку з витоком газу та подальшим проведенням ремонтно-відновлювальних робіт, що є встановленою обставиною ряду судових рішень. Згодом правомірно здійснено перемонтаж системи газопостачання та кв. АДРЕСА_3 механічно від`єднано від системи газопостачання, через недотримання ОСОБА_1 вимог законодавства, які так і не було усунуто до цього часу. Та не звертався позивач до АТ «Дніпрогаз» щодо узгодження договірних відносин, і з заявою про відновлення газопостачання. Заперечив також проти вимог про стягнення моральної шкоди з мотивів недоведеності неправомірності дій, що могли б спричинити таку шкоду, її розміру та відсутності доказів, якими визначається її розмір. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншій справі.

Разом з тим, враховуючи тривалий розгляд справи, наявність та достатність в матеріалах справи доказів для її розгляду, неодноразове висловлення учасниками справи своєї позиції щодо позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Оцінка судом аргументів учасників справи.

В ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що 18.01.2016 року газопостачання до квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає позивач, та інших квартир (квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 ) було припинено.

Абзацами 2, 3 п. 6 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 476, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що газопостачання на об`єкт припиняється у разі проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Частиною 1 п. 5.7 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 89 від 15.05.2015 року (далі - ПБСГ), передбачено, що однією з умов відключення від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки є виток газу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оператор газорозподільних систем у встановленому законом порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема, у випадку визнання у встановленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Відповідно до вимог п. 7.17 Розділу VII ПБСГ всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресуванню повітрям. Пуск газу в газопровід, якщо не перевірені оглядом його цілісність, справність газового обладнання і не проведене контрольне опресовування, забороняється.

Разом з тим не було встановлено, що припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_4 викликано іншими обставинами, ніж витік газу. Посилання позивача на ту обставину, що ніхто із мешканців вказаних квартир не відчував запаху газу та припинення газопостачання, не знайшло свого підтвердження.

Як на встановлений факт відсутності витоку газу, позивач посилається на судові рішення, в тому числі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2017 року у справі № 200/13744/16-ц, та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 року.

Суд не приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу відсутності витоку газу 18.01.2016 року за адресою АДРЕСА_4 постанову Дніпропетровського окружного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 804/2049/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, оскільки, по-перше, у цьому адміністративному спорі інше коло учасників, ніж у справі, що розглядається, по-друге, вказані обставини судом у справі № 804/2049/17 не досліджувались, суд лише посилається на висновок Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП від 30.12.2016 року, але оцінку цьому документу не дає.

Проте, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/5414/16-ц (а.с. 189 том ІІ) та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 року, що набрали законної сили за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання, що не було витоку газу, безпідставним, незаконним припинення газопостачання, недостовірною інформації, що перед відновленням газопостачання необхідно перевіряти газові прилади та пристроїв, визнання незаконним здійсненого перемонтажу газової системи будинку та зобов`язання привести газові труби до первісного стану позивачу було відмовлено у задоволенні вимог в повному обсязі. Та ухвалою Верховного Суду від 17.01.2019р. у справі № 201/5414/16-ц ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення, оскільки доводи за касаційною скаргою були необґрунтованими, а застосовані судами норми права є очевидними, порушень не встановлено.

Зокрема зазначеними судовими рішеннями встановлено, що «ПАТ «Дніпрогаз» діяло в межах, передбачених законодавством. Відновлення газопостачання без дотримання вимог ПБСГ та інших нормативно-правових документів є неприпустимим, тому окрім ліквідації аварійної ситуації, що потребувало виконання ремонтних робіт та випробувань внутрішньо будинкової системи газопостачання на щільність, ПАТ «Дніпрогаз» необхідно здійснювати огляд і технічне обслуговування газових приладів та пристроїв в квартирах споживачів. ОСОБА_1 не надано жодних доказів неправомірності змін до газової системи будинку та необхідності внесення змін до системи газопроводу. ПАТ «Дніпрогаз» вчиняв дії…з метою виконання суспільно важливої функції по усуненню можливих аварійних ситуацій в мережах газопостачання, виникнення яких може завдати непоправної шкоди життю, здоров`ю та майну громадян.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, правомірне припинення газопостачання 18 січня 2016 року по стояку, а не лише до кв. АДРЕСА_3 у зв`язку з витоком газу та подальшим проведенням ремонтно-відновлюваних робіт, є встановленою обставиною ряду судових рішень та додатковому доказуванню не підлягає.

Суд також дослідив обставини спору з приводу невідновлення відповідачем газопостачання у зазначеному будинку та прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.7.17 розділу VII ПБСГ всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається.

Судом також встановлено, що виробничо-експлуатаційна служба відповідача провела контрольне опресовування внутрішньобудинкового обладнання та припинила газопостачання через негерметичність газового стояка, що зафіксовано 18 січня 2016 року актом № 78.

В подальшому відновлення газопостачання унеможливлювалося через виявлені технічні порушення та ненадання доступу в окремі квартири.

Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» поставило до відома направленими листами від 21.01.2016 року за вихідним № 44/1 та 01.02.2016 року за вихідним № 62/1 на адресу Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради та КП ЖРЕП Жовтневого району про причини неможливості відновлення газопостачання.

Так, листом від 21.01.2016р. ПАТ «Дніпрогаз» повідомив голову Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради та виконавчого директора КВ РЕП Жовтневого району, що 18.01.2016р. за адресою: АДРЕСА_4 до диспетчерської аварійної служби надійшла заявка про витік газу. Через негерметичність газопроводу без газу залишилися квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_8 . 31, АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , 38, 39. Відсутній доступ до кв. АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , не працює автоматика безпеки в кв. АДРЕСА_13 . Повторний пуск газу буде здійснено після усунення технічних порушень і надання доступу в кожну квартиру.

В листі від 01.02.2016 року за вих. № 62/1 відповідач зазначає, що відсутній доступ в квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 .

08 червня 2016 року позивачем знову не надано доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» для обстеження газових приладів та пристроїв в кв. АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, працівниками ПАТ «Дніпрогаз» спільно з представником КВ РЕП №6 Жовтневого району складено акт про недопуск для проведення технічного обслуговування.

В подальшому ненадання доступу для проведення технічного обслуговування до вищевказаної квартири фіксувалося актом від 08.09.2016р. та актом від 26.09.2016р.

Більше того, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року у справі № 201/10584/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання недостовірною інформації, що в квартиру АДРЕСА_1 працівники відповідача не мають доступу, зобов`язання припинити дії по розповсюдженню цієї інформації, про відшкодування моральної шкоди, яке набрало законної сили, встановлено: «Позивач в судовому засіданні … пояснював, що він дійсно не бажав надавати доступу до своєї квартири співробітникам відповідача, оскільки останні не мали правових підстав для отримання такого доступу»,… «зазначена інформація про ненадання доступу для технічного обстеження газових приладів та пристроїв у кв. АДРЕСА_1 , є достовірною».

Також, відповідачем надано записку, датовану 25.05.2016 року, наступного змісту: «Співробітникам «Дніпрогаз». У нас в квартирі все теж саме, що було в ній до виключення газу 18.01.2016 року. Немає жодних змін, а тим паче несправностей. Можливо запускати газ у будь-який час. Труби, плита та колонки в повній готовності». Позивач не заперечив, що записка складена саме ним.

Пунктом 5.10 глави 5 розділу V ПБСГ встановлено, що власники (балансоутримувачі та /або орендарі (наймачі) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні забезпечити безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представниками газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання.

Всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається (пункт 7.17 глави 7 розділу VІ Правил безпеки систем газопостачання).

Таким чином, пуск газу в газопровід після ліквідації наслідків витоку газу потребував технічного обстеження та обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів по АДРЕСА_4 , а тому в силу вимог пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання та пункту 5.10 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання у ОСОБА_1 як споживача послуг виник обов`язок щодо забезпечення безперешкодного доступу представників газопостачального підприємства до квартири, в якій розташоване газове обладнання.

Виявлення витоку газу поза квартирою позивача не звільняє його від вказаного обов`язку, оскільки відповідно до Правил безпеки систем газопостачання технічному обстеженню підлягають газові прилади і пристрої будинку в цілому з метою перевірки технічного стану газового обладнання об`єкта газопостачання та попередження витоку газу у майбутньому.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про відновлення подачі природнього газу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи, що вимога позивача в частині визнання незаконними дій ПАТ «Дніпрогаз» щодо припинення газопостачання не підлягає задоволенню, позивачем доказів щодо неправомірності дій відповідача та спричиненої моральної шкоди не надано. А тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду позовної заяви.

Під час судового розгляду безсумнівно встановлено, що відключення газопостачання 18.01.2016 р. відбулося правомірно з урахуванням умов чинного законодавства, в свою чергу позивач чинив перешкоди представникам ПАТ «Дніпрогаз» у доступі до квартири в якій він мешкає та власником якої є, для перевірки газового обладнання на цілісність та справність перед пуском газу, оскільки відновлення газопостачання без дотримання вимог ПБСГ та інших нормативно-правових документів є неприпустимим. Дані обставини встановлені іншими рішеннями першої, апеляційної та касаційної інстанції та не потребують доказування.

Зазначене свідчить про безпідставність вимоги позивача щодо визнання неправомірним та безпідставним відключення газу 18.01.2016 р. у його квартирі АДРЕСА_1 , яка в свою чергу задоволенню не підлягає, як і решта вимог, оскільки вони є похідними від першої та не можуть бути задоволені без виконання вимог ПБСГ та Кодексу ГРМ.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.І. Цитульський