Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2021 Справа №607/12505/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.

за участю секретаря с/з Комінярської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики від 25 лютого 2019 року в сумі 9 864,98 дол. США, що за курсом НБУ на дату подання позовної заяви складає 269 360,49 грн. з яких: 4 000 дол. США (що еквівалентно 109 218 грн. 80 коп. по курсу НБУ на день пред`явлення позову) сума основного боргу; 5 600 дол. США (що еквівалентно 152 906 грн. 32 коп. по курсу НБУ на день пред`явлення позову) 5% щомісячних процентів за користування коштами; 7 235 грн. 37 коп. - 3% річних від простроченої суми.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 25 лютого 2019 року, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_2 отримала у позику кошти в сумі 4 000 дол. США, та зобов`язалася повернути їх до 01 травня 2019 року зі сплатою 5% щомісячних процентів за користування коштами. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою. Станом на день звернення до суду відповідач свої зобов`язання не виконала, вимоги щодо погашення заборгованості залишає без уваги, у зв`язку із чим в нього, як позикодавця виникло право на стягнення сум передбачених договором та ч.2 ст.625 ЦК України. Таким чином вказані дії відповідача істотно порушують умови договору та його права, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з розпискою від 25 лютого 2019 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 позику в розмірі 4 000 доларів США, з виплатою 5 відсотків кожного місяця. Термін повернення коштів до 01 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до офіційного курсу НБУ до іноземної валюти станом на момент подачі позову 15 липня 2019 року, 1 долар США дорівнює 27,3047 грн.

Судом встановлений факт отримання відповідачем ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1 в борг грошових коштів в розмірі 4 000 доларів США, що еквівалентно 109 218 грн. 80 коп.

На підтвердження вказаного факту позивачем представлена розписка. Даний правочин не є оспорюваним і відповідає вимогам ЦК України.

Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 4 000 доларів США, що еквівалентно 109 218 грн. 80 коп. станом на момент подачі позову, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України - використання іноземної валюти, також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених Законом.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до розписки від 25 лютого 2019 року було визначено розмір процентів за користування коштами, що складає 5% від суми боргу щомісяця.

Згідно розрахунку позивача 5% щомісячних процентів за користування коштами сума останніх становить 5 600 дол. США (що еквівалентно 152 906 грн. 32 коп. по курсу НБУ на день пред`явлення позову) виходячи з розрахунку: 4 000 дол. США * 5% / 100 * 28.

Однак, суд не погоджується з розрахунком позивача, оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за договором позики за період з 25 лютого 2019 року до 01 травня 2019 року, які становлять 433,30 долари США, що станом на 15 липня 2021 року (дата звернення із позовом до суду) еквівалентно 11 831,94 грн. (433,33*27,3047) виходячи з наступного розрахунку: 4 000 дол. США (сума боргу) * 5% (щомісячні проценти за користування коштами) * 5% = 200 дол. США (сума відсотків, які підлягають сплаті за 1 місяць)

Інтервал між 25 лютого 2019 року та 01 травня 2019 року складає 2 місяці та 5 дні.

200 дол. США (сума відсотків, які підлягають сплаті за 1 місяць) / 30 (середня кількість днів у одному місяці) = 6,66 дол. США (сума відсотків, які підлягають сплаті за 1 день).

Таким чином 200 дол. США (сума відсотків, які підлягають сплаті за період з 25 лютого 2019 року по 25 березня 2019 року) + 200 дол. США (сума відсотків, які підлягають сплаті за період з 26 березня 2019 року по 26 квітня 2019 року) + 33,3 дол. США (сума відсотків, які підлягають сплаті за період з 27 квітня 2019 року по 01 травня 2019 року) = 433,30 дол. США.

Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача 3% річних від простроченої суми у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст. 13 ЦПК України відповідно до яких, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 4 000 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 02 травня 2019 року до дня звернення до суду із відповідним позовом, а саме 15 липня 2019 року, як цього просить позивач, що становить 806 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Тобто 4000 доларів США * 806 днів * 3 / 100 / 365 = 7 233,54 грн., що еквівалентно 264,92 дол. США.

Таким чином, як слідує зі змісту наявної у матеріалах справи розписки, предметом позики є грошові кошти в іноземній валюті доларах США та позивач просить стягнути з боржника суму боргу в іноземній валюті доларах США з визначенням її еквіваленту у гривні.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України, а також частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц.

Відповідно до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи що кошти у борг відповідно до розписки від 25 лютого 2019 року надавались відповідачу ОСОБА_2 в іноземній валюті - доларах США, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з останньої на користь позивача боргу у валюті, визначеній договором, що становить загальну суму 4 698,22 долари США.

В задоволенні решти вимог слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за звернення з позовною заявою у розмірі 2 693,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 83, 206, 258-268, 273, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 25 лютого 2019 року в сумі 4 698,22 дол. США з яких: 4 000 дол. США - заборгованість за договором позики, 433,30 доларів США проценти за користування грошовими коштами та 264,92 дол. США - 3% річних простроченої суми по договору позики.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 693,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич