Справа №642/6311/21
Провадження №2/642/2237/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Корявець Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 вересня 2007 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 і проживала з ним однією родиною до кінця 2019 року, після чого спільне проживання однією родиною з відповідачем було фактично припинене.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, наадвши суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що 08 вересня 2007 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 видане Ленінським РАЦС ХМУЮ і проживала однією родиною до кінця 2019 року, після чого спільне проживання було фактично припинене.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з позивачкою.

Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку через несумісність характерів, у зв`язку з чим припинили сімейні стосунки та ведення спільного господарства.

Позивач упевнений, що подальше подружнє життя і збереження сімейних стосунків неможливо і суперечить інтересам, які мають істотне значення, а саме: неможливість відновлення колишніх відносин.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч.1 сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Майнових спорів у сторін немає.

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе.

Понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду стягнути з відповідача, а саме судовий збір 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.09.2007, актовий запис № 422.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Гримайло