Житомирський апеляційний суд
Категорія 60 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/10151/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира 24 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк він прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. В нотаріальній конторі йому повідомили про те, що 11 грудня 2006 року його дружина уклала з відповідачем спадковий договір, за умовами якого вказана квартира перейшла у власність останнього.

ОСОБА_1 зазначає, що його дружина намагалася оспорити цей договір ще за життя, оскільки відповідач не виконував умови спадкового договору, не надавав допомогу на утримання ОСОБА_4 та пообіцяв, що подарує їй цю квартиру.

У 2019 році дружина захворіла, у зв`язку з чим потребувала постійної сторонньої допомоги. Позивач стверджує, що піклувався про неї, надавав їй необхідну допомогу. Після смерті дружини ОСОБА_5 почав виганяти його зі спірної квартири, погрожуючи фізичною розправою.

21 червня 2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу цієї квартири, згідно з яким ОСОБА_3 набув право власності на це житло.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив розірвати спадковий договір, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 11 грудня 2006 року та витребувати у ОСОБА_3 вказану квартиру.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що за життя його дружини рішенням Богунського районного суду м. Житомира відповідача визнано таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Протягом тривалого часу його дружина намагалася повернути у свою власність цю квартиру, оскільки відповідач не виконував умови спадкового договору.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) адвокат Сірач В.С., не визнав доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладений спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 набуває у власність належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

У свою чергу, ОСОБА_5 зобов`язувався забезпечувати ОСОБА_4 повноцінним харчуванням та довічним доглядом, матеріально утримувати її, надавати допомогу у веденні домашнього господарства, в тому числі здійснювати дрібний ремонт квартири ( у разі потреби) , забезпечувати лікування ОСОБА_4 , за власні кошти купувати необхідні лікувальні засоби та медикаменти.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Алєксєєвою Г.А. 11 грудня 2006 року.

Як свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про зміну імені, виданого 27 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, ОСОБА_5 змінив прізвище на « ОСОБА_7 ». У подальшому, після державної реєстрації шлюбу 3 січня 2017 року, його прізвище « ОСОБА_7 » змінене на « ОСОБА_8 ».

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про розірвання вказаного спадкового договору.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено. Розірвано спадковий договір, укладений між нею та ОСОБА_9 11 грудня 2006 року.

Проте, рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2016 року вказане рішення скасовано та ухвалено нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 .

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що з лютого 2016 року ОСОБА_1 почав відвідувати ОСОБА_4 та надавати допомогу по веденню домашнього господарства. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинили допускати ОСОБА_9 до квартири та в подальшому, у травні 2016 року, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про розірвання спадкового договору. Також судом зазначено, що ОСОБА_9 довів належними та допустимими доказами виконання ним умов спадкового договору.

В судовому засіданні встановлено, що 1 грудня 2017 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Долучена до матеріалів справи Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить про те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. 5 червня 2019 року, власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона ( набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони ( відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Частиною 1 ст.1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на письмову вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином дослідив та надав оцінку наявним у справі доказам і дійшов вірного висновку про те, що спадковий договір може бути розірвано виключно на вимогу відчужувача або набувача. Інші особи, в тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору у зв`язку з невиконанням набувачем зобов`язань за цим договором.

Таким чином, відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира 24 березня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: