Справа № 703/116/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Шаблистої С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Шаблистої Світлани Іванівни щодо зупинення виконавчого провадження № 67415113 від 08 листопада 2021 року та про скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи та зобов`язання державного виконавця винести постанову,-

встановив:

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просить: зупинити виконавче провадження №67415113 від 08 листопада 2021 року, яке перебуває у провадженні старшого державного виконавця Шаблистої С.І.; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, видану старшим державним виконавцем Шаблистою С.І. у Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області Смілянський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) і у Приватбанк; видати нову постанову, таку щоб він міг отримувати на руки пенсію у розмірі мінімального прожиткового мінімуму не менше ніж 1854 грн.; змусити старшого державного виконавця Шаблисту С.І. розблокувати у Приватбанку його пенсійну картку.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вимоги скарги, поданої 22 листопада 2021 року підтримав просив їх задовільнити. Пояснив суду, що 10 листопада 2021 року він отримав смс повідомлення від Приватбанку про те, що його пенсійна картка заблокована, а у виконавчій службі він дізнався, що відносно нього відкрите виконавче провадження від 08 листопада 2021 року. Державний виконавець Шаблиста С.І. повідомила його про те, що з нього будуть стягувати 20% із його пенсії до сплати боргу. Однак, він має змоги сплачувати борг в розмірі 20 % від пенсії, оскільки її залишок складатиме 1495 грн., що є меншим ніж прожитковий мінімум. За умови відрахування такої суми він не матиме змогу купувати собі необхідні для життя речі, продукти харчування, одяг та необхідні ліки. Просив суд зупинити виконавче провадження, яке відкрите 08 листопада 2021 року, зобов`язати державного виконавця Шаблисту С.І. винести іншу постанову, якою стягувати із його пенсії суму яка б дозволяла після її відрахування отримувати на руки 1854 грн. та відповідно скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та всі інші його доходи. Також просив суд зобов`язати державного виконавця Шаблисту С.І. розблокувати його пенсійну картку.

Державний виконавець Шаблиста С.І. в судовому засіданні вимоги скарги ОСОБА_1 не визнала у повному обсязі, вказала що вони є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема пояснила суду, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2021 року у цивільній справі №703/116/21 за позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуги з централізованого опалення стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» борг з оплати послуги з централізованого опалення житла за період з лютого 2018 року по березень 2020 року включно у загальній сумі 42575 грн. 44 коп. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист за № 703/116/21, який був пред`явлений стягувачем до виконання. Нею, як державним виконавцем, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 67415113 від 08 листопада 2021 року. Окрім того 10 листопада 2021 року нею було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми стягнення 46991 грн. 58 коп. Вказала суду на те, що своїми діями, як державний виконавець жодним чином не порушила права та інтереси скаржника ОСОБА_1 . Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку скаржник зазначає було направлено до пенсійного фонду та Приватбанку вона не виносила, стягнення з пенсії скаржника у розмірі 20% на даний час не проводиться, а тому вважає, що взагалі відсутній предмет оскарження. Окрім того зазначила щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання її розблокувати пенсійну картку, які на її думку також не підлягають до задоволення, оскільки винесено постанову про арешт коштів боржника на всіх рахунках, окрім тих, що заборонені законом. Постанова про арешт коштів боржника від 10 листопада 2021 року є чинною та виконується. Картка скаржника, на яку він отримує пенсійні виплати, не є соціальною та такою на яку законом заборонено накладати арешт, тому підстави для її розблокування відсутні. Просила суд відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи №703/116/21, заслухавши думку скаржника і державного виконавця, приходить до наступного.

Так, в ході судового розгляду скарги встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2021 року у цивільній справі №703/116/21 за позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуги з централізованого опалення, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» борг з оплати послуги з централізованого опалення житла за період з лютого 2018 року по березень 2020 року включно у сумі 36072 гривні 89 копійок, інфляційній втрати у сумі 1485 гривень 78 копійок, 3% річних у сумі 1725 гривень 20 копійок, пеня у сумі 1189 гривень 57 копійок та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 гривні 00 копійок, а всього 42575 гривень 44 копійки.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2021 року залишено без змін.

На підставі вище вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанції представнику КП «Смілакомунтеплоенерго» видано виконавчий лист №703/116/21.

За вказаним виконавчим листом 08 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № 67415113, яке перебуває у провадженні старшого державного виконавця Шаблистого С.І., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник ОСОБА_1 просить скасувати постанову винесену у вказаному вище виконавчому провадженні про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесену ОСОБА_2 .

Однак до матеріалів скарги, скаржником ОСОБА_1 не надано копії оскаржуваної ним постанови.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаблистою С.І. 10 листопада 2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 зі змісту даної постанови вбачається, що даною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника,крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 46991 грн. 58 коп.

Заявник ОСОБА_1 не звертався до суду з вимогою про зняття арешту з рахунку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до норм ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

В ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Судові рішення інших держав є обов`язковими до виконання на території України за умов, визначених законом, відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» також зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

У своїй скарзі скаржник посилається на те, що на його рахунок у Приватбанку проводиться зарахування пенсії, але не надає суду підтвердження, що це рахунок з спеціальним режимом.

У відповідності до п.7 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Проте жодного повідомлення від банку, що баньківський рахунок у АТ КБ «Приват Банк» відкритий на ім`я ОСОБА_1 із спеціальним режимом використання в матеріалах справи не міститься і скаржником не надавався.

Скаржник ОСОБА_1 надав до суду довідку, видану АТ КБ «Приват Банк» від 02 грудня 2021 року, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приват Банк» карту, на яку отримує пенсійні виплати. Також на вказану карту (рахунок) може бути зарахована будь яка виплата (переказ).

Тобто даною довідкою підтверджується той факт, що відкритий в АТ КБ «Приват Банк» рахунок на ім`я ОСОБА_1 не є рахунком із спеціальним режимом.

Верховний Суд в своїй Постанові від 18 листопада 2020 року по справі №138/3224/17 вказав, що не є порушенням норм законодавства при накладенні арешту на рахунки боржника (пенсійний, різні виплати).

У разі відкриття рахунку не з спеціальним режимом для зарахування пенсії, а просто рахунок у банку, то на даний рахунок можливо надходження і інших грошових коштів крім пенсії.

В даному випадку дії державного виконавця вірні, оскільки скаржником не доведено, що це рахунок з спеціальним режимом і інші доходи на даний рахунок не можуть надходити.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що діючим законодавством надано право державному виконавцю накладати арешт на грошові кошти на рахунку; боржник не оскаржував відмову державного виконавця у скасуванні арешту коштів на рахунку, як і не звертався до суду з вимогами про скасування арешту з грошових коштів на рахунку. Закон України «Про виконавче провадження» визначає порядок скасування арешту державним виконавцем, тому суд вважає, що в діях державного виконавця відсутнє порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги в цій частині вимог відсутні.

Крім того, як вбачається з скарги ОСОБА_1 , останнім не наведено жодної норми чинного законодавства України, яким врегульовано питання можливості судом першої інстанції здійснити зупинення виконавчого провадження.

Розділом VІ «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України, передбачено виключно зупинення виконання судового рішення (ст.436 ЦПК України).

Відповідно до ст.436 ЦПК України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала. Суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Згідно ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Отже, суд першої інстанції, який прийняв відповідне рішення за результатами розгляду цивільної справи, не наділений повноваженнями зупиняти примусове виконання свого рішення у цій же справі, в тому числі, шляхом зупинення виконавчого провадження.

При цьому, в разі звернення скаржника ОСОБА_1 до суду з позовом, рішення за результатами розгляду якого може вплинути на виконавче провадження за виконавчим листом №703/116/21, він не позбавлений можливості звернутися до суду в межах вказаного позову із заявою про забезпечення позову, у відповідності до глави 10 розділу 1 ЦПК України.

Скаржник ОСОБА_1 просив суд зобов`язати державного виконавця видати нову постанову, таку щоб він мав можливість отримувати на руки пенсію у розмірі мінімального прожиткового мінімуму, але не менше ніж 1854 грн. та змусити старшого державного виконавця Шаблисту С.І. розблокувати його пенсійну картку.

Суд, зазначає, що вимогами цивільно процесуального законодавства України, не передбачено право суду на зобов`язання державного виконавця щодо винесення ним будь яких постанов у ході виконання виконавчого провадження, а тому такі вимоги скаржника не ґрунтуються на вимог законодавства України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги, суд виносить ухвалу про: у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом під час розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шаблистої С.І. не встановлено порушення прав та законних інтересів скаржника діями державного виконавця під час здійснення дії щодо виконання виконавчого листа № 703/116/21.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, як така, що не грунтується на вимогах Закону.

Керуючись ст.258-260, 353, 432, 447, 451 ЦПК України,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Шаблистої Світлани Іванівни щодо зупинення виконавчого провадження № 67415113 від 08 листопада 2021 року та про скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи та зобов`язання державного виконавця винести постанову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту повного складення тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляціної скарги, якщо скаргу не було подано, у разі подання апеляціної скарги-після розгляду скарги апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду виготовлено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: В.О. Прилуцький