Справа № 286/3738/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і просить стягнути на її користь з відповідача заборгованість по заробітній платі, нараховану та невиплачену компенсацію за невикористану відпустку в сумі 26292 грн. 36 коп., вихідну допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку в сумі 8039 грн. 97 коп. та середньомісячний заробіток за несвоєчасний розрахунок в сумі 9632 грн. 95 коп., мотивуючи тим, що у період з 13.11.1997 по 05.10.2021 вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 05.10.2021 вона була звільнена з роботи з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників згідно наказу №31-ОС від 04.10.2021. Відповідачем була нарахована, але не виплачена їй заробітна плата у розмірі 26292 грн. 36 коп.. Вищевказаним наказом була також передбачена виплата вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

29.10.2021 вона звернулася до відповідача з письмовою заявою провести повний розрахунок по заробітній платі та інших виплатах передбачених чинним законодавством України при звільненні з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників. 09.11.2021 отримала відповідь, якою її повідомили, що повний розрахунок по заробітній платі та інших виплатах буде виплачений при перерахунку фінансової підтримки на основі рішення сесії Житомирської обласної ради на розрахунковий рахунок закладу. Однак, на момент звернення до суду відповідач не повідомив її про нараховані суми, належні при звільненні, та не здійснив виплату належних коштів.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що комунальне некомерційне підприємство «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради є некомерційним, неприбутковим підприємством. Джерела формування коштів підприємства: кошти обласного бюджету (бюджетні кошти), кошти отримані за договорами з Національною службою здоров`я України. Сума отриманих коштів з даних джерел не покривала витрати на функціонування закладу в ІІ півріччі 2021 року, а саме на виплату заробітної плати працівникам. Згідно рішення сесії Житомирської обласної ради від 04.11.2021 №276 заклад знаходиться в стадії припинення. На даний момент твердження позивача щодо невиплати заробітної плати є неправдивими, так як із позивачем станом на 07.12.2021 здійснено розрахунок в повному обсязі.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх письмових заявах, та дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Позивач з 13.11.1997 по 05.10.2021 працювала у відповідача і була звільнена в зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються записами трудової книжки позивача та витягом з наказу КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради №31-ОС від 04.10.2021 (а. с.7-10).

З долученої до матеріалів справи копії довідки КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради №48 від 25.10.2021 вбачається, що заборгованість по заробітній платі станом на 25.10.2021 становить 26292 грн. 36 коп. (а. с.11).

Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В п. п.6, 20 Постанови від 24.12.1999 року №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що судам належить мати на увазі, що відповідно до загальних положень статей 1 і 2 Закону «Про оплату праці» розмір заробітної плати за працю на підставі трудового договору залежить від професійно-ділових якостей працівника, складності й умов виконуваної ним роботи, результатів останньої та господарської діяльності підприємства і що за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми.

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Аналіз вище зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Такого висновку Верховний Суд дійшов у справі №225/4384/16-ц, що викладено в постанові від 21.02.2019.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем надано відомість розподілу виплат від 07.12.2021, яка підтверджує, що 07.12.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано заробітну плату в сумі 26292 грн. 36 коп..

Копія довідки КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради №67 від 09.11.2021 свідчить, що середньомісячна заробітна плата на момент звільнення ОСОБА_1 становить 8039 грн.97 коп., а нарахована компенсація за невикористану відпустку 7725 грн. 24 коп..

Розрахунковий листок за жовтень 2021 року, в свою чергу, підтверджує, що до складу основної заробітної плати ОСОБА_1 , серед інших виплат, увійшла компенсація за невикористану відпустку в сумі 7725 грн. 24 коп., вихідна допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 8039 грн. 97 коп., а також оплата за окладом в сумі 692 грн. 85 коп. за 21,6 год.. Борг підприємства на початок місяця складав 16095 грн. 41 коп..

З довідки КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради №427 від 22.12.2021 також вбачається, що вихідна допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку ввійшла в загальну суму заборгованості із виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 ..

Довідка КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради №424 від 21.12.2021 підтверджує відсутність заборгованості із виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 станом на 07.12.2021.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем заборгованість по заробітній платі погашена в повному обсязі 07.12.2021, в тому числі і по компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі, відповідно до ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку (05.10.2021 по 07.12.2021).

Відповідно до ч.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями.)

Так, відповідно до ч.2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Копія довідки КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради №72 від 09.11.2021 свідчить, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на момент її звільнення становила 373 грн. 95 коп..

Відтак, розмір середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку 07.12.2021 складає: 373 грн. 95 коп. (середньоденний заробіток) х 45 (робочих днів з часу звільнення, з 05.10.2021 по 07.12.2021 - день фактичного розрахунку) = 16827 грн. 75 коп. (середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку). Однак, відповідно до положень ст. 13 ЦПК України до задоволення підлягає сума в межах позовних вимог - 9632 грн. 95 коп..

Таким чином, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, а також досліджені докази, надані на їх підтвердження, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави (за вимогу про стягнення середнього заробітку).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради (), що знаходиться за адресою: вул. Молодіжна,1А в с. Прилуки Овруцького району Житомирської області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.10.2021 по 07.12.2021 в сумі 9632 грн. 95 коп..

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з КНП «Житомирська обласна психіатрична лікарня» Житомирської обласної ради судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 .

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 28.12.2021.