Провадження №2-ві/756/47/21
У Х В А Л А

09 грудня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шевчука А.В. у цивільній справі №756/14292/21 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 визначено головуючого - суддю Шевчука А.В.

03.12.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого судді Шевчука А.В. від розгляду вказаної цивільної справи.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07.12.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі - судді Шевчука А.В. визнано необґрунтованою та передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення судді для її розгляду у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 заява про відвід судді Шевчука А.В. передана на розгляд судді Тихій О.О.

Як на підставу для відводу головуючого судді Шевчука А.В. позивач посилається на те, що в порушення вимог ст.ст. 185-187 ЦПК України головуючий суддя не прийняв передбачених ЦПК рішень. Крім того, на думку заявника, умисне ігнорування головуючим суддею факту збройної агресії РФ проти України, ігнорування процесуальних норм, свідчать про зацікавленість судді у затягуванні справи, порушенні прав позивача на відшкодування завданої шкоди внаслідок збройної агресії РФ, що фактично є потуранням РФ та її агенту ОСОБА_2 в їх злочинних діях проти позивача, проти всього українського народу та проти України, як держави. Вказані обставини викликають сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді Шевчука А.В., у зв`язку з чим позивач просить задовольнити заяву про відвід головуючого.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді, а також матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказана заява фактично зводиться до незгоди заявника з ухвалою суду від 17.10.2021 року, постановленою суддею Шевчуком А.В., якою витребувано у Посольства Російської Федерації в Україні як компетентного органу держави Російської Федерації згоду на розгляд Оболонським районним судом м. Києва цивільної справи №756/14292/21 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином та направлено Посольству Російської Федерації в Україні копію позовної заяви з доданими до неї документами.

На момент вирішення заявленого відводу відповіді Посольства Російської Федерації в Україні не надано.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, а в ній викладені припущення щодо упередженості головуючого по справі. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, вважаю, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів саме в об`єктивності та неупередженості судді Шевчука А.В. при розгляді вищевказаної справи, у зв`язку з чим заява позивача про відвід судді Шевчука А.В. не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шевчука А.В. у цивільній справі №756/14292/21 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, в особі Посольства Російської Федерації в Україні, ОСОБА_2 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Тиха