Провадження № 2-н/127/3059/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дитиною найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 13.12.2021 року.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 24 жовтня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Захіного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №3304. Під час спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час звернення до суду дочка проживає з заявником і несе витрати по утриманні дитини.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо:заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 167 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Як визначеност.181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Згідно з п. 4 ч. 3ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів заявник вказала, що малолітня дочка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, однак будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують факт сумісного проживання заявника ОСОБА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 та перебування дитини на її утриманні заявником до заяви не додано.

Крім того, положеннями п. 3, 4, ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено вимоги за якими може бути видано судовий наказ про стягнення аліментів.

При цьому, суд звертає увагу, що заявник звернулась до суду із вимогою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини - ОСОБА_3 . Водночас, у прохальній частині заявник зазначає про стягнення «на кожну дитину», вказуючи кінцевий період стягнення - «до досягнення найстаршою дитиною повноліття».

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Таким чином, факт сумісного проживання заявника разом з дитиною та перебування дитини на її утриманні не доведено, а отже заява про видачу судового наказу була подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу стягнення аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161, п. 1 ч. 1 ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, передбаченому Розділом 2 ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна