Справа № 177/874/21
Провадження № 2/177/701/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі:

секретаря судового засідання Короновської Д. І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя, визначення часток в житловому будинку та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила суд визнати житловий будинок (домоволодіння), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку «А-1», та погосподарських споруд літньої кухні «Б», сараю «В», сараю «Е», погребу «Г», вбиральні «Д» та паркану № 1, спільним сумісним майном подружжя - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , визначити за ними, кожним окремо, по 1/2 частині, за кожним, зазначеного житлового будинку (домоволодіння); визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на 5/8 частин зазначеного житлового будинку (домоволодіння) та стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. та судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 , вказала, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є її батьками.

За життя ОСОБА_5 у період шлюбних відносин зі ОСОБА_6 , набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , після смерті якого, відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою

АДРЕСА_1 розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) ОСОБА_6 не робив.

На момент смерті ОСОБА_6 разом з ним проживали позивач, та дружина померлого ОСОБА_5 , які фактично прийняли спадщину після смерті останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , після смерті, якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

Позивач та її рідна сестра, відповідач по справі - ОСОБА_3 , звернулися до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області з заявами про прийняття спадщини, проте отримали від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства визначити неможливо.

У зв`язку із наведеним, для реалізації свого спадкового права, позивач вимушена звернутися до суду.

Присутні в судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Присутні в судовому засідання відповідач та його представник не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Родинний зв`язок між позивачем та померлою, підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7) та копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 (а.с.8), з якого видно, що позивач змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_1 ».

За життя, мати позивача ОСОБА_5 , перебуваючи в шлюбі зі ОСОБА_6 - батьком позивача, про що свідчить свідоцтва про одруження від 11.02.1961 (а.с.12), набула право власності на житловий будинок, розташований на території Вільненської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, видане згідно рішення виконкому Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987 (а.с.9-11).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.13), після смерті якого, відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, у вигляді 1/2 частки житлового будинку, розташованого на території Вільненської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 , не складав заповіту на випадок своєї сперті, відповідно до Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після його смерті не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалося (а.с.68).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до довідки, виданої Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області № 474 від 15.07.2021 (а.с.49), на час відкриття спадщини, зі ОСОБА_6 , були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_1 , які фактично прийняли спадщину після смерті останнього.

За нормами ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідач по справі, яка також є донькою померлого, але яка не проживала та не була зареєстрована за місцем відкриття спадщини, не реалізувала своє спадкове право та не звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори після смерті батька.

Таким чином, позивач та її мати фактично успадкували після смерті ОСОБА_6 по 1/4 частині житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, у вигляді 3/4 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( 1/2 частка у спільній власності подружжя та 1/4 частка успадкована після смерті чоловіка).

Позивач та відповідач, звернулися до нотаріальної контори для реалізації спадкового права після смерті матері, проте отримали від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства визначити неможливо (а.с.15,68-76).

Нормами ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як видно зі спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_8 , (а.с.68-76), із заявами до нотаріальної контори, звернулися діти померлої, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте отримали від нотаріуса вказану вище постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, задля реалізації спадкового права позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та необхідності визначити, що ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя, кожному окремо, належало по 1/2 частині житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, літньої кухні Б, сараю В, сараю Е, погребу Г, вбиральні Д, паркану №1, що є належним способом захисту позивача її права на спадщину

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на 5/8 часток житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, літньої кухні Б, сараю В, сараю Е, погребу Г, вбиральні Д, паркану №1 (1/4 частка успадкована після смерті батька та 3/8 частки успадковані після смерті матері).

Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 908,00 гривень, а інша частина в розмірі 908,00 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.35,59).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя, визначення часток в житловому будинку та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя, кожному окремо, належало по 1/2 частині житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, літньої кухні Б, сараю В, сараю Е, погребу Г, вбиральні Д, паркану №1.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, літньої кухні Б, сараю В, сараю Е, погребу Г, вбиральні Д, паркану №1.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 50% витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) з державного бюджету 50% витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 17.12.2021.

Головуючий суддя: