САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1827/21
Провадження №2/726/464/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В. за участю секретаря судового засідання Осипчук Ю.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних діянь відповідача,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних діянь відповідача.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.11.2021 року, по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні позивачі просили справу призначити до розгляду.

Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов та заяву про розгляд справи у його відсутність не подав.

Розглянувши та дослідивши позовні вимоги та їх обгрунтування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.196 ЦПК України, для виконання завдань підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Згідно п. 15 ч.2 вказаної статті, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Відповідно ч. 1 ст. 44 ЦПК, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 335/12790/16-ц, від 29.11.2019 року у справі № 3761/10016/15-ц.

Судом встановлено, що позивачі зверталися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 та 12.02.2019 року Садгірським районним судом м.Чернівці постановлено рішення, згідно якого стягнуто з відповідача ОСОБА_6 на користь позивачів матеріальну та матеріальну шкоду. Рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 12.02.2019 року по цивільній справі №726/85/16-ц, провадження №2/726/1/19 вступило в закону силу 21 червня 2019 року.

Як вбачається із змісту вказаного рішення суду від 12.02.2019 року судом вирішені позовні вимоги позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно постанови Чернівецького апеляційного суду м.Чернівці від 21.06.2019 року рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 12.09.2019 року залишено без змін.

Судом встановлено, що 09.06.2020 року позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зверталися до Садгірського районного суду м.Чернівці до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправними діяннями відповідача.

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 30.06.2020 року провадження по справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій закрито.

Зазначена ухвала суду оскаржена не була, набрала законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Тобто, на даний час існує постановлена ухвала суду про закриття провадження, яка набрала законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, є обов`язком суду закрити провадження по справі.

Встановлено, що 01.11.2021 року позивач ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Садгірського районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних діянь відповідача.

З вищезазначеного випливає, що позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зверталася з вимогами до відповідача ОСОБА_5 , які вже були предметом судового розгляду та за наслідками яких є судове рішення, що набрало законної сили.

Викладення позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у новому позові вимог у дещо зміненій редакції не є свідченням пред`явлення позову з інших підстав.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 3 часини першої статті 255 ЦПК України.

З аналізу п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України випливає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Встановлено, що сплата судового збору підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 01.11.2021 року на суму 908,00 грн., платник ОСОБА_3 .

Встановлено, що сплата судового збору підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 01.11.2021 року на суму 908,00 грн., платник ОСОБА_2 .

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що в даному випадку є всі правові підстави для закриття провадження та повернення позивачам сплаченого судового збору.

Керуючись ЗУ «Про судовий збір», ст. 255 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних діянь відповідача - закрити.

Повернути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір за квитанцією № 0.0..1 від 01.11.2021 року на суму 908,00 грн.

Повернути ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір за квитанцією №0.0..1 від 01.11.2021 року на суму 908,00 грн

Копію ухвали надіслати невідкладно учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. В. Байцар