Справа № 161/9812/21
Провадження № 2/161/2870/21
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач, будучи налаженим чином повідомленою про судові засідання, призначені на 23.07.2021 року та 24.09.2021 року до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї на адресу суду не надходили.

В судовому засіданні на вирішення ставиться питання про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив та будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе вирішити питання про залишення позовної заяви без розгляду за відсутності усіх учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2021 року в цивільній справі № 161/9812/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було відкрито провадження, її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також призначено судове засідання на 09:15, 23.07.2021 року.

Про вищевказане судове засідання позивачку ОСОБА_1 було повідомлено за допомогою судової повістки, яка була адресованою за особисто вказаною нею адресою проживання.

Однак, у судове засідання, призначене на 09:15, 23.07.2021 року, позивачка не з`явилася без поважних причин та причини своєї неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим слухання справи було відкладено на 09:30, 24.09.2021 року.

Про вищевказане судове засідання позивача ОСОБА_1 було повідомлено за допомогою судової повістки, яка була адресованою за адресою її проживання.

Проте, в судове засідання, призначене на 09:30, 24.09.2021 року позивачка повторно не з`явилася без поважних причин та причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадків, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки? крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Як вбачається з матеріалів справа судові засідання у даній справі неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою позивачів без поважних причин.

Також, суд вважає за необхідне наголосити на тій обставині, що судова генетично-молекулярна експертиза аналізу ДНК, призначена ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 .07.2020 року за клопотанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не була проведена саме внаслідок неявки позивачів до експертної установи для відібрання зразків букального епітелію.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускаються. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 зловживає наданими їй процесуальними правами.

За таких обставин та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечити виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає залишенню без розгляду.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 24 вересня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська