ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/568/21 Справа № 213/136/21 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Справа №213/136/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про направлення справи за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українидо ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за встановленою юрисдикцією, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України(надалі Департамент патрульної поліції) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року по 26 червня 2018 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектором роти № 6 батальйону № 2, мав звання лейтенант поліції.

Відповідача звільнено зі служби в поліції з 26 червня 2018 року, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 року ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції з 26 червня 2018 року, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 122 529 грн. 68 коп. за виключенням обов`язкових податків та зборів.

На виконання зазначеного судового рішення, Департаментом патрульної поліції видано наказ від 16.08.2019 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з 26.06.2018 року.

При цьому, на всі відомі адреси відповідача та Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», членом якої є відповідач та яка також приймала участь у розгляді справи про оскарження наказу про звільнення в якості третьої особи, були направлені листи з повідомленням про поновлення на посаді на виконання судового рішення та необхідність з`явитись до відділу кадрового забезпечення УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Будучи належним чином поінформованим про прийняття судом рішення про поновлення на посаді, відповідач ОСОБА_1 до місця несення служби не прибув.

За фактом відсутності ОСОБА_1 на службі без поважних причин в період з 10.03.2020 року по 08.05.2020 року, наказом ДПП № 401 о/с від 17.06.2020 року, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), звільнено зі служби в поліції з 17.06.2020 року.

За період відсутності на службі без поважних причин, відповідач ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення. Було вплачено: за серпень 2019 року 6 245 грн. 16 коп.; за вересень 2019 року 12 100 грн. 00 коп.; за жовтень 2019 року 12 100 грн. 00 коп.; за листопад 2019 року 8 177 грн. 67 коп.; за грудень 2019 року 2 188 грн. 86 коп.; (всього за 2019 рік 40 811 грн. 69 коп.) за березень 2020 року 3 704 грн. 24 коп.; за квітень 2020 року 5 219 грн. 59 коп.; (всього за 2020 рік 8 923 грн. 83 коп.). Всього було сплачено 49 735 грн. 52 коп.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважав, що відповідачем, шляхом вчинення недобросовісних дій та обману (що виразилось у поданні позовної заяви про поновлення на службі, мотивуючи це бажанням проходити службу в поліції, що в подальшому підтверджувалось відповідачем в судових засіданнях; уникненням від контактів з посадовими особами за місцем несення служби після поновлення на посаді; відсутності на службі без поважних причин, що встановлено проведеними службовими розслідуваннями), були безпідставно набуті грошові кошти, які є державною власністю.

Отже, враховуючи безпідставність набуття та збереження позивачем грошових коштів у вигляді грошового забезпечення, а також той факт, що таке набуття відбулось внаслідок недобросовісних дій позивача, про які зазначено раніше, останній має зобов`язання повернути позивачеві безпідставно набуту грошову суму в розмірі 49 735 грн. 52 коп.

Також, позивач просив стягнути з відповідача нараховані 3% річних та втрати від інфляції за користування відповідачем безпідставно одержаних грошей відповідно до ст. ст. 536, 625, 1214 ЦК України, посилаючись на правові позиції зазначені у постанові ВСУ від 24.01.2006 року у справі №14/130, та у постанові ВГСУ від 10.06.2008 року у справі №22/249.

Крім того, позивач просив стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року позовні вимоги Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України безпідставно набуту грошову суму в розмірі 49735 гривень 52 коп.; відсотки за користування чужими грошовими коштами, три відсотки річних та інфляційні втрати в сумі 13357 56 коп.; а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сидоренко В.В., просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року частково задоволено апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сидоренко В.В.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року скасовано.

Закрито провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Повідомлено Департамент патрульної поліції Національної поліції України, що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Роз`яснено Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українийого право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

24 листопада 2021 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про передачу за встановленою юрисдикцією справи за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, зазначивши про отримання 23 листопада 2021 постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року.

Справа за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків надійшла до суду апеляційної інстанції 14 грудня 2021 року.

Відповідно до ч. 1. ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права, протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови, звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Встановлено, що апеляційний суд закрив провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, дійшовши висновку, що розгляд справ даної категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпеченняїх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з ОСОБА_1 , як безпідставно збереженого майна, грошової суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, у період його перебування на посаді інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, тобто, у зв`язку з його перебуванням на публічній службі в органах Національної поліції, даний спір підлягає розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

З огляду на викладене наявні підстави для задоволення клопотання та направлення справи за встановленою юрисдикцією, а саме до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 35, 256, 377, 381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про направлення справи за встановленою юрисдикцією - задовольнити.

Передати справу за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: