ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1578/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"29" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Мицик Ю.С.
при секретарях Пугач Д.С., Урус А.С., Куцолабській І.А.
учасники справи не з`явились,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства жінкою, що народила дитину та визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини,-
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та просили визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внести зміни в актовий запис № 3540 від 11.12.2013, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, виключивши відомості про батька « ОСОБА_3 », вказавши в графі «батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінити по батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
В обґрунтування вимог позовної заяви позивачі зазначають, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2014 було розірвано. В період шлюбу у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_4 . Батьком дитини був записаний відповідач, оскільки дитина народилася в період зареєстрованого шлюбу. Позивачі зазначають, що 07.11.2017 зареєстрували шлюб та проживають разом, як подружжя і батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1 . Встановлення факту батьківства позивачам необхідно для внесення змін до актового запису про народження дитини, а тому останні звернулися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 було відкрито провадження та визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2021 призначено по справі судово - генетичну експертизу, провадження у справі до отримання висновку експертизи зупинено.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2021, що занесена до протоколу судового засідання підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивачі в засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
12.10.2021 позивачами подано заяву про поновлення строку позовної давності.
Відповідач в засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позов не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надсилав.
Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2014 було розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_4 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис про народження № 3540.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком - ОСОБА_4 записаний ОСОБА_3 .
Згідно висновку Молекулярно-генетичного дослідження від 14.05.2021 № 103-60-2021, встановлено, що вірогідність біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_4 складає величину не менше 99,99%.
Як вказують позивачі, 07.11.2017 вони зареєстрували шлюб, про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 2535 та вони проживають разом, як подружжя і дитина, батьком якої записаний ОСОБА_3 , є сином ОСОБА_1 .
Оскільки народження дитини мало місце до розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві при державній реєстрації народження дитини батьком дитини зазначено ОСОБА_3 .
Згідно ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Ч.1 ст.122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 та ст.128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Ст. 129 СК України встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до ст. 136 ч. 2 Сімейного кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Строк на захист порушеного права відносно визнання батьківства відповідно до ч.2 ст.129 СК України визначається в один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про визнання себе батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. 11.11.2013 та зареєстрована в реєстрі за № 1149.
Водночас, незважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 , ще у 2013 році визнав себе батьком дитини, суд вважає переконливими доводи, що про порушення свого права останній дізнався лише у 2020 році, з огляду на наступне.
Як вбачається зі змісту заяви від 06.10.2021 про поновлення строку для пред`явлення позову, ОСОБА_1 стверджує, що мати їх спільної дитини, ОСОБА_2 , під час сварки із ним повідомила, що батьком дитини ( ОСОБА_4 ) є ОСОБА_3 . У зв`язку з цим ОСОБА_1 припинив вчиняти будь-які дії із визнання свого батьківства. Коли дитині було близько семи років, він став помічати, що дитина схожа на нього. У 2020 році ОСОБА_2 зізналася, що через сварку сказала неправду з приводу його батьківства, та що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини. Після цього він відразу пред`явив позов.
У цій же заяві, ОСОБА_2 підтвердила, що повідомила ОСОБА_1 про його батьківство відносно ОСОБА_4 лише у 2020 році.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 лише в 2020 році дізнався, що є батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , то порушення прав ОСОБА_1 виникло саме у 2020 році.
Таким чином, строк звернення позивача ОСОБА_1 за захистом порушеного права не є порушеним.
В силу ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 записаний батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і з огляду на те, що експертним висновком встановлено біологічне батьківство на 99,99% ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.
Виходячи з того, що позивачу ОСОБА_2 було достеменно відомо про те, що відповідач не є біологічним батьком дитини, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що останньою не доведено поважність пропущення строку звернення до суду з вказаним позовом, що є підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 61, 81, 258, 263-268, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.128, 129, 134, 138 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни в актовий запис № 3540 від 11.12.2013, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, виключивши відомості про батька « ОСОБА_3 », вказавши в графі «батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », змінити по батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
В задоволенні позову ОСОБА_2 , відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Ю.С.Мицик