Постанова

Іменем України

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 607/11012/17

провадження № 61-12162св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року в складі судді Братасюка В. М. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року в складі колегії суддів: Дикун С. І., Парандюк Т. С., Щавурської Н. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив зобов`язати його перенести інженерні зовнішні та внутрішні мережі водопроводу та каналізації на належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу вже існуючих інженерних мереж та прокладанням нових на належній йому частині будинку.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частини цього будинку є відповідач.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2018 року затверджено укладену між ними мирову угоду, за умовами якої проведено поділ будинку в натурі, а саме йому у власність виділено приміщення першого поверху, а відповідачу - приміщення другого поверху.

Зазначав, що на даний час у нього виникають незручності в експлуатації його частини будинку, оскільки водогін до приміщення відповідача та каналізаційне відведення влаштовані з порушенням державних будівельних норм та через належні йому допоміжні приміщення, що зменшує їх площу, спричиняє ризик затоплення та утворює неприємні запахи від каналізаційних відходів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із їх недоведеності, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів невідповідності державним будівельним нормам внутрішніх та зовнішніх мереж водопостачання і каналізації будинку, позивач не надав.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року й постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди належним чином не дослідили докази в справі, не врахували наданий ним висновок експерта від 04 серпня 2017 року, відповідно до якого зовнішні мережі водопроводу та каналізації прокладені відповідачем з порушенням державних будівельних норм і їх перенесення є технічно можливим, натомість взяли до уваги висновки експертів від 21 березня 2019 року та від 26 вересня 2019 року, які є недостовірними доказами, ґрунтуються на припущеннях. З метою спростування вказаних висновків він заявляв у судах першої та апеляційної інстанцій клопотання про призначення у справі повторної експертизи, проте в задоволенні його клопотання суди безпідставно відмовили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

29 грудня 2020 року справа № 607/11012/17 надійшла до Верховного Суду.

Відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі № 8-8/2008 від 19 лютого 2008 року затверджено умови мирової угоди між сторонами про поділ жилого будинку АДРЕСА_1 .

Виділено у власність ОСОБА_2 конкретно визначені приміщення другого поверху житлового будинку.

Виділено у власність ОСОБА_1 приміщення першого поверху, у тому числі, кладову 2-3 на цьому поверсі, а також приміщення цокольного поверху, у тому числі, кладову 1-4.

За умовами мирової угоди ОСОБА_1 зобов`язувався надавати доступ ОСОБА_2 до водопровідної та каналізаційної труб, які знаходяться в приміщеннях 1-4 цокольного та 2-3 першого поверхів житлового будинку для обслуговування та ремонту.

Ремонт об`єктів спільного користування, а саме каналізації і коминів у житловому будинку проводити спільно.

ОСОБА_2 звернувся до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області із заявою, що ОСОБА_1 підкопав водогін, що є ризиком його промерзання в зимовий період.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 06 вересня 2016 року, ОСОБА_1 зняв шар ґрунту перед житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії Підгороднянськї сільської ради № 158 від 15 вересня 206 року зобов`язано позивача ОСОБА_1 відновити родючий ґрунт і в подальшому не проводити робіт без дозволу сільської ради, архбудконтролю і погодження сусіда.

04 серпня 2017 року на замовлення позивача провідним експертом Тернопільської філії Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту ОСОБА_3 складено висновок по результатам технічного стану об`єкта, згідно з яким інженерні мережі житлової частини будинку позивача, водопроводу та каналізації знаходяться у задовільному стані, придатному до експлуатації. Водночас інженерні мережі водопроводу та каналізації, які проходять через житлову частину позивача на територію власника другого поверху влаштовані з порушеннями, оскільки глибина закладання водогінних мереж водопроводу та каналізації не гарантує їх непромерзання.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку АДРЕСА_1 від 21 березня 2019 року, який складений на замовлення відповідача експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 , за результатами проведеного дослідження встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації інженерних мереж і не встановлено порушень зі сторони відповідача ОСОБА_2 при влаштуванні інженерних мереж.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2019 року в справі за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення КНДІСЕ.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 789/19/22 від 26 вересня 2019 року, складеного експертом Переймибідою В. М., невідповідності чинним державним будівельним нормам існуючої зовнішньої мережі каналізації та водопроводу будинку АДРЕСА_1 не встановлено.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині другій статті 78 ЦПК Українизазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Установивши, що зовнішні мережі каналізації та водопроводу будинку АДРЕСА_1 влаштовані з дотриманням чинних державних будівельних норм, що підтверджено, зокрема висновком судової будівельно-технічної експертизи № 789/19/22 від 26 вересня 2019 року, а будь-яких доказів невідповідності державним будівельним нормам внутрішніх мереж водопостачання і каналізації будинку позивач не надав, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання позивача в касаційній скарзі на безпідставну відмову судів першої та апеляційної інстанцій в задоволенні його клопотання про призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи не заслуговують на увагу, оскільки, перевіривши висновок судової будівельно-технічної експертизи № 789/19/22 від 26 вересня 2019 року та належним чином його оцінивши, суди встановили, що такий є обґрунтованим та не суперечить іншим матеріалам справи, а тому правильно відмовили в призначенні повторної експертизи.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, арішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко