Справа №751/3245/20
Провадження №2/751/439/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинської М.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру, витребування 1/2 частини квартири,

Встановив:

ОСОБА_3 звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якому просить: визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 грудня 1995 року за договором купівлі-продажу вона придбала у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спірну квартиру АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, за реєстровим №2022. Вказано, що оскільки договір було посвідчено 01 грудня 1995 року приватним нотаріусом, то позивач вважала, що і право власності на квартиру у неї виникло тоді ж, так як за законом, що діяв на той час не визначено терміну, протягом якого має відбутись державна реєстрація договору купівлі-продажу. Зазначено, що вона вже зверталась до суду з позовними вимогами про визнання права власності на вказану квартиру, проте з інших підстав, про що їй було відмовлено. Вказано, що, в рамках кримінального провадження, органами досудового розслідування був витребуваний з Державного нотаріального архіву Чернігівської області спірний договір купівлі продажу, який на даний час не повернутий позивачці. Вказує, що неодноразово зверталась до різних органів щодо повернення вказаного договору, з метою подальшого отримання дублікату, але позитивного результату це не дало. Оскільки позивач втратила правовстановлюючий документ на зазначену спірну квартиру, позбавлена можливості отримати дублікат вказаного документа, а право власності оспорюється та не визнається рядом організацій, а тому існує спір про право, через що остання змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав як власника квартири.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в ньому та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, поклавшись на відзив до позовної заяви (а.с. 87-89 Том 1), вказавши, що спірний договір не є укладеним за змістом ст. ст. 210, 334 ЦК України, а тому не створює прав і обов`язків для сторін. Більш того, судовими рішеннями різних інстанцій позивачці раніше було вже відмовлено в задоволенні позову з тих самих підстав. Крім того, позивачка не вселялася і не реєструвала своє місце проживання у спірному житлі та не приймала жодної участі у його утриманні. Просив застосувати позовну давність.

Вислухавши представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 01 грудня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шмуневською Л.А. та зареєстрованому в реєстрі за №2202, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продали ОСОБА_3 однокімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10-13, 37-40 Том 1, оригінал знаходиться в конверті, який є додатком до матеріалів справи). За умовами даного договору, він підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у Чернігівському МБТІ.

Разом з тим, із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6-9 Том 1) вбачається, що державна реєстрація спірної квартири позивачкою здійснена не була.

Таким чином, ОСОБА_3 не набула, у повному обсязі та в установленому порядку, право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 1995 року, у розумінні ст. 334 ЦК України.

Як вбачається з копії довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області ГТУЮ у Чернігівській області МУЮ від 18.12.2018 № 7582/02-05, ОСОБА_3 зверталася з заявою про видачу дубліката договору купівлі продажу від 01 грудня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шмуневською Л.А. та зареєстрованому в реєстрі за №2202, про що її було повідомлено, оскільки оригінал вказаного договору був вилучений начальником відділення СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Матяш О.А., на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.02.2018 року. (а.с.32 Том 1)

З матеріалів справи також вбачається, що 08.05.2020 року до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. звернувся гр. ОСОБА_6 , який діяв від імені гр. ОСОБА_3 , з питань посвідчення договору купівлі продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про що приватним нотаріусом була винесена постанова від 08.05.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації у відповідних органах у встановленому законом порядку. (а.с. 79-80 Том 1)

Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст.26 цього Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено держану реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченим підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, з викладених та з`ясованих в судовому засіданні обставин вбачається, що право ОСОБА_3 на спірну квартиру, в установленому порядку, не оспорено, вищезгаданий договір купівлі-продажу спірної квартири від 01 грудня 1995 року, станом на час розгляду даної справи, є дійсний, його оригінал фактично є в наявності, тобто можливість отримання дублікату також не втрачена, і він може бути зареєстрований нею в Державному реєстрі речових прав і їх обтяжень і без визнання права власності позивачки в судовому порядку.

Посилання позивача на копію довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області ГТУЮ у Чернігівській області МУЮ від 18.12.2018 № 7582/02-05, не заслуговують на увагу, оскільки остання не позбавлена права можливості повернення органом досудового розслідування вилученого оригіналу спірного договору у порядку, передбаченому положеннями КПК України.

З приводу постанови приватного нотаріуса від 08.05.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то з її змісту вбачається, що позивачка зверталася до відповідного нотаріуса саме з питання посвідчення відповідного договору, а не його державної реєстрації, і в подальшому її не оспорювала.

При цьому суд звертає увагу, що у випадку порушення будь-якими особами її права, пов`язаного із спірною квартирою, нею може бути обраний відповідний спосіб захисту, передбачений законом.

Щодо вимоги позивача про витребування у відповідача частини спірної квартири, то за відсутності у позивача на неї державної реєстрації права власності, вказана вимога, на думку суду, є передчасною.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-83, 95, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру, витребування 1/2 частини квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду виготовлений 28.12.2021 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач