Провадження № 2-з/761/2773/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - Закон та Порядок» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - Закон та Порядок» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

13 грудня 2021р. позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,2503 га, кад. номер: :06:000:0372 та земельну ділянку, площею 0,7912 га, кад. номер :06:000:0371, за адресою: АДРЕСА_1 із забороною їх відчуження.

Заява обґрунтована тим, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити в подальшому реалізацію законних вимог кредиторів та стягувачів ОСОБА_2 на погашення заборгованості, оскільки на даний час ОСОБА_1 набула у власність нереалізоване майно, в рамках виконавчого провадження, як стягувач на підставі договору про відступлення права вимоги, яке оскаржується позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову, судом враховано, що в сторін існує спір, проте, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що заявник просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Крім того, заявником заявлено вимогу немайнового характеру, щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та вказане майно не є предметом вказаного договору.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`ясненнь наведених вище в Постанові Пленуму Верховного Суду України, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду наведені в постанові від 17 жовтня 2018р., по справі №183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18, постанові від 21 листопада 2018р., по справі №752/6255/18, провадження № 61-39768св18, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення заяви з урахуванням розумності, обґрунтованості; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення заяви і предметом заявлених вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявниця просить вжити у порядку забезпечення заяви, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення заяви; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разу невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення заяви не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - Закон та Порядок» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - Закон та Порядок» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: