У Х В А Л А

Справа № 200/16710/14-ц

Провадження № 4с/932/60/21

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

за участі

секретаря судового засідання Рибалки В.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця Абдуллаєвої С.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій прохає скасувати арешт, який накладений Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 49302372 на її квартиру АДРЕСА_1 . 13.12.2021 року скаржниця надала до суду заяву, у якій зазначила, що помилилась у номері виконавчого провадження та прохала вважати його вказаним вірно наступним чином 49301349.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. 16.05.2008 року вона уклала з ВАТ «Сведбанк» кредитний договір № 0317/0508/45-011, за умовами якого отримала кредит в іноземній валюті на придбання квартири АДРЕСА_1 . Того ж дня вона уклала з банком договір іпотеки зазначеної квартири. На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у 2014 році стосовно неї було відкрито виконавче провадження № 49301349. 09.11.2015 року Шевченківським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про арешт її, як боржника, усього майна і оголошення заборони на його відчуження. Сума боргу у виконавчому провадженні становила 588 019 грн. 05 коп. та 3654 грн. судових витрат. На цей час виконавче провадження завершено у зв`язку з повним виконанням рішення суду, що підтверджується витягом з АСВП та відповіддю Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 20.02.2019 року. Про те, що її зобов`язання за кредитним договором повністю виконані свідчать дії банку, який зняв у відповідному реєстрі заборону на відчуження предмета іпотеки. Через те, що виконавче провадження закрито без вирішення питання про зняття арешту з її майна, її права власника майна порушенні, внаслідок чого, враховуючи законодавчу заборону на звернення боржників до суду з позовами про зняття арешту з майна, звернулась до суду з цією скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

У судовому засіданні скаржниця та її представник підтримали вимоги скарги, наполягали на їх задоволенні.

Представниця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заперечувала проти задоволення скарги.

Стягувач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, письмових заяв чи клопотань не надав.

Заслухавши пояснення боржниці та її представника, з`ясувавши думку представниці відділу державної виконавчої служби, суд дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 року по справі № 200/16710/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», як правонаступника АТ «Сведбанк», АТ «Дельта Банк», заборгованість за кредитним договором №0317/0508/45-011 у сумі 588019 грн. 05 коп. та судові витрати у сумі 3654 грн.

18.08.2015 року представником АТ «Альфа-банк» отримано два виконавчі листи у справі.

09.11.2015 року Бабушкінським ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження № 49302372 з примусового виконання виданого 18.08.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-банк» судових витрат у сумі 3654 грн.

09.11.2015 року Бабушкінським ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження № 49301349 з примусового виконання виданого 18.08.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 588019 грн. 05 коп.

Постановою старшого державного виконавця Григорчука П.В. від 09.11.2015 року у ВП № 49301349 накладено арешт на все майно боржниці ОСОБА_1 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна боржника у межах суми боргу.

Згідно із витягом з АСВП, виконавче провадження № 49301349 було завершено 29.06.2016 року шляхом повернення виконавчого документу стягувачу через відсутність у боржника майна, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 20.02.2019 року за № 03-2р, ОСОБА_1 роз`яснено право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, оскільки у виконавчому провадженні прийнято постанову від 29.06.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, що унеможливлює зняття арешту з майна відділом ДВС.

Згідно із витягами № 135716738, 135715193 від 28.08.2018 року, на підставі заяви іпотекодержателя АТ «Альфа Банк» 28.08.2018 року припинено обтяження та іпотеку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії іпотечного договору від 16.05.2008 року, ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 0317/0508/45-011, надала в іпотеку АТ «Сведбанк» квартиру АДРЕСА_1 .

14.09.2018 року АТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 0317/0508/45-011 від 16.05.2008 року, укладений із ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор».

Згідно із довідкою АТ «Альфа-Банк» від 12.10.2021 року за № 88911-23.1, ОСОБА_1 заборгованості за кредитом не має, оскільки право вимоги до неї відступлено банком на користь ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор».

14.09.2018 року між ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 0317/0508/45-011 від 16.05.2008 року, укладений із ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засідання як свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не має.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.11.2021 року, квартира АДРЕСА_1 обтяжена на підставі постанови державного виконавця Григорчука П.В. від 09.11.2015 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2021 року залишено без змін ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2020 року про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна.

Згідно вимог ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Нормою ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що предметом оскарження є бездіяльність виконавця, що виразилась у незнятті арешту з майна, яка є триваючою, строк на подання скарги не пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до змісту ст. 451 ЦПК України, скарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження, і права чи свободи заявника були порушені.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа у цивільній справі № 200/6710/14-ц у виконавчому провадженні № 49301349 накладено арешт із забороною на відчуження на все майно боржниці ОСОБА_1 у межах суми боргу. Після повернення виконавчого документи стягувачеві, арешт з майна не знятий. Правові підстави для зняття арешту з майна при прийнятті виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, відсутні, оскільки причини, що зумовлювали повернення виконавчих документів вказують на те, що судове рішення виконано не було. В цей же час, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором, а тому і за рішенням суду від 24.07.2015 року, виконала у повному обсязі, кредитор до неї будь-яких претензій не має. Фактичне виконання рішення суду відбулось у добровільному порядку, вже після повернення виконавчого документу стягувачеві. Таким чином, підстави, які зумовлювали арешт майна боржниці, як захід забезпечення виконання рішення суду, відпали. Оскільки у завершеному виконавчому провадженні арешт з майна органом, що його наклав, знятий вже бути не може, ОСОБА_1 не має іншого способу для зняття обтяження з майна, окрім як у судовому порядку контролю за виконанням судових рішень. З цих підстав, скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260-261, 353, 447-452 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Арешт, який накладений постановою Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 09.11.2015 року на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 49301349 зняти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 17.12.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол