24.09.2021
Провадження № 6/642/97/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гомада В.А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», первісний стягував Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 про заміну стягувача,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарант ія» у справі 642/10444/14-ц.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішення суду з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 002-20702-161112 від 16.11.2012. 19.02.2018 року укладено договір №242/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на підставі протоколу про проведення електронних торгів №UA-ЕЛ-2017-12-28-000094-b від 23.01.2018 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимог и за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 002-20702-161112 від 16.11.2012. Постановою від 13.10.20 по справі № 761/6124/19 Київського апеляційного суду ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зареєстроване як фінансова установа 19 листопада 2013 року. Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не є стороною у справі, та не має законних підстав звернутись у відповідні органи ДВС для звернення до виконання рішення суду, представник звернувся до суду з відповідною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 року заяву призначено до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за їх відсутності не надали, причини неявки не повідомили. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просив розглядати заяву без його участі. Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2015 у цивільній справі 642/10444/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1 ) суму заборгованості у розмірі 96409 грн. 26 коп., а також судовий збір у розмірі 964 грн. 09 коп.

19.02.2018 року укладено договір №242/К про відступлення прав вимоги за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на підставі протоколу про проведення електронних торсів №UA-ЕЛ-2017-12-28-000094-b від 23.01.2018 року. Відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 002-20702-161112 від 16.11.2012.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», первісний стягував Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - Публічне акціонерне товариство Дельта Банк на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія , у справі № 642/10444/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ Дельта Банк за кредитним договором № 002-20702-161112 від 16.11.2012 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.А. Гомада