СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/365/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕЛАНЬ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черниш Марина Олександрівна, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання незаконної реєстрації права власності, визнання недійсним правочину та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати незаконною державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; визнати незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір дарування серії та номер 748 від 16.06.2021, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати протиправним та скасувати рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58791434 від 16.06.2021, прийнятого державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 (запис про право власності 42542191) з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 000); заборони органами державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у розумінні ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно у та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (зокрема, але не виключно: реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування; реєстрацію відомостей про відступлення прав за іпотечним договором та зміну іпотеко держателя, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо), стосовно наступного нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 000).В вимог зазначено, що між позивачем та ТОВ «ЖЕЛАНЬ» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №22 від 21.11.2017, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 з відповідними характеристиками (квартира №17 ). Позивачем було сплачено в повному обсязі вартість майнових прав у розмірі 704 697,84 грн. Протоколом №2 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «ЖЕЛАНЬ» від 08.10.2020 ухвалено покласти завершення будівництва вказаного житлового будинку на учасника товариства ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черниш М.О. 06.05.2021 було зареєстровано право власності на житловий будинок за ОСОБА_2 . На підставі висновку ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна серії та номер 1177 від 13.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 . 16.06.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір дарування квартири серії та номер 748 , предметом якого є безоплатна передача квартири АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_3 . Зазначає, що в разі незабезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майне та заборони вчинення будь-яких дій, в тому числі, з її відчуження, істотно ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення її позову в майбутньому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. (п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 149 ЦПК України, однією з умов для вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення такими заходами виконання рішення суду у разі задоволення позову. Суд встановлює наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Предметом спору у даній справі є визнання незаконної реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання позовних вимог обґрунтованими, забезпечується визнанням за ним права власності на спірне нерухоме майно.

Суд звертає увагу на те, що під час розгляду заяви про забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Так, зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 21.11.2017 між ТОВ «ЖЕЛАНЬ» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №22 від 21.11.2017, згідно з умовами якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_2 , кількість кімнат 2, проектна загальна площа 62,44 кв.м., поверх 3, секція 1, право нга спорудження якого передбачене декларацією про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованою Департаментом ДАБІ 29.10.2015 за №КВ39.

Відповідно до протоколу позачергових Загальних зборів учасників ТОВ «ЖЕЛАНЬ» 2 від 08.10.2020 ухвалено покласти подальше будівництво на учасника Товариства ОСОБА_2 .

Разом з цим, з матеріалів позову вбачається, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт була скасована наказом Департаменту №167 від 16.10.2020.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 06.05.2021 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі технічного паспорту від 12.04.2021, виданого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне», декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер КВ06 від 29.04.2021, виданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відомостей з ДЗК серії та номер 43271966 та 43272068 від 06.05.2021. Право власності погашено 31.05.2021 на підставі поділу об`єкта нерухомого майна.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 31.05.2021 на праві приватної власності ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації: висновок ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна серії та номер 1177 від 13.05.2021.

Відповідно до інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 16.06.2021 на праві приватної власності за ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири серії та номер 748 від 16.06.2021. При цьому площа квартири вказана 63,5 кв. м.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Предметом позову у даному випадку є визнання недійсним рішення та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та визнання права власності.

При цьому, матеріали справи не містять належного обґрунтування з посиланням на відповідні докази щодо наявності реальних ризиків неможливості виконання судового рішення у майбутньому. Право власності зареєстрована у червні 2021 року, при цьому, з позовом позивач звернувся лише у грудні 2021. Площа квартири, на яку позивач просить накласти арешт, не співпадає з площею квартири відносно якої ним було укладено договір. Не наведено належного обґрунтування, що обидві квартири знаходяться в одному й тому самому об`єкті капітального будівництва.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, не надано доводів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, для забезпечення якого заявник просить вжити відповідні заходи.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разу невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕЛАНЬ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черниш Марина Олександрівна, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання незаконної реєстрації права власності, визнання недійсним правочину та визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко