Ухвала

Іменем України

24 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 2-999/11

провадження № 61-15291ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на постанову Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Мірути О. А., Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство) звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 .

Заяву мотивовано тим, що 27 липня 2011 року Краматорським міським судом Донецької області винесено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») до ОСОБА_1 про стягнення сум загального боргу за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SME103/237/2007, відсотків, пені та штрафів. Виконавчий лист було надіслано для виконання до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження первісного стягувача - ПАТ «ОТП Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» щодо виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 липня 2011 року у справі № 2-999/2011 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SME103/237/2007.

Згідно відповіді Краматорського МВ ВДВС ГТУЮ у Донецькій області на запит ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на примусовому виконанні у Краматорському МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебував виконавчий лист № 2-999 від 27 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 62 156,75 дол. США та 45 687,36 грн, проте 09 липня 2013 року державним виконавцем виконавчий лист повернуто стягувачу.

Під час передачі кредитної справи до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» оригінал виконавчого листа не передавався, що підтверджується актом про невидачу документа, тобто, оригінал виконавчого листа втрачено. В органах державної виконавчої служби даний виконавчий лист на виконанні не перебуває, хоча сума боргу по ньому не стягнута, а тому виконавчий лист є невиконаним.

Посилаючись на зазначене, просили видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення виконавчого лита до виконання.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2020 року заяву задоволено. Видано ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-999/2011 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення сум загального боргу за кредитним договором, відсотків, пені та штрафів. Поновлено ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-999/2011 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення сум загального боргу за кредитним договором, відсотків, пені та штрафів.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції керувався тим, що заявником належними доказами (зокрема актом про невидачу документа) підтверджено факт втрати виконавчого документу, а тому наявні підстави для видачі дублікату виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення його до виконання.

Постановою Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2020 року скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відмовлено.

Апеляційний суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що акт про невидачу документу, складений працівниками заявника про те, що станом на 14 серпня 2020 року з ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надходив виконавчий лист № 2-999, не свідчить про загублення, втрату або знищення виконавчого документу, а отже не може бути підставою для видачі дублікату виконавчого документу.

У вересні 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року в частині вирішення вимог про видачу дубліката виконавчого листа, в якій просить скасувати зазначене судове рішення в оскаржуваній частині та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви в частині вирішення вимог про видачу дубліката виконавчого листа.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд не врахував практику Верховного Суду, викладену у постановах: від 20 липня 2021 року у справі № 910/20594/15, від 23 жовтня 2019 року у справі № 166/1472/18, від 09 жовтня 2021 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13.

Крім того, апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що заявнику стало відомо про винесення постанови про повернення виконавчого документа лише після отримання відповіді з Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області на запит 15 жовтня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», змісту постанови Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором кредиту у загальному розмірі: 62 156,75 дол. США, 45 687,36 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження первісного стягувача - ПАТ «ОТП Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» щодо виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 липня 2011 року у справі № 2-999/2011 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SME103/237/2007.

Краматорський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області листом від 15 жовтня 2019 року № 15.13-16700/65864/15 повідомив, що на примусовому виконанні у Краматорському МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебував виконавчий лист № 2-999 від 27 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 62 156,75 дол. США та 45 687,36 грн.

Постановою державного виконавця Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 09 липня 2013 року закінчено виконавче провадження згідно з пунктом 3 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист повернуто стягувачу. Згідно «Порядку роботи з документами в органах ДВС» строк зберігання даного провадження сплив, тому на час надання відповіді воно знищене.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За змістом даної правової норми єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Виконавчий лист вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «ОТП Банк», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником. Згідно доводів ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не вбачається достатніх підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документа, оскільки заявником не доведено факту втрати виконавчого листа та відсутні докази на підтвердження цього.

Посилання в касаційній скарзі на неврахуванням судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 20 липня 2021 року у справі № 910/20594/15, від 23 жовтня 2019 року у справі № 166/1472/18, від 09 жовтня 2021 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13, є помилковими, оскільки у справі, яка переглядається, та у справах, які розглядав Верховний Суд, правовідносини не є подібними та є різними встановлені судами фактичні обставини.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції. Відповідно до статті 400 ЦПК України встановлення нових обставини та переоцінка доказів не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого й те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином під час розгляду справ Верховний Суд не вправі встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, тобто здійснювати зміну оцінки доказів, що надана судами першої та апеляційної інстанцій, встановлювати та вважати доведеними обставини, що були відкинуті цими судами, а також спростовувати обставини, ними встановлені, встановлювати нові факти тощо.

Отже, ухвала постанова Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, правильне застосування норм права є очевидним, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа: ОСОБА_1 , за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на постанову Донецького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик