Житомирський апеляційний суд
Справа №2-3743/09 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Григорусь Н.Й.,

Борисюка Р.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира 14 жовтня 2009 року, ухвалене під головуванням судді Бучик А.Ю.

у цивільній справі №2-3743/09 за позовом відкритого акціонерного товариства «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2009 року відкрите акціонерне товариство «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир звернулося до суду з позовом. Просило стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 43039,63 дол.США. В обґрунтування поданого позову Банк зазначав, що між відкритим акціонерним товариством «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2008-010/DC-002 від 16.07.2008 року, згідно якого позивач надав відповідачам кредит в сумі 41000 доларів США, який потрібно було повернути не пізніше 15 липня 2010р. зі сплатою 14% річних. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 перед Банком по кредитному договору з ОСОБА_1 було укладено договір поруки №2008-010/DC-002/2 від 16.07.2008 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконував. У зв`язку з цим станом на 21 квітня 2009 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перед банком виникла заборгованість по кредиту в сумі 43039,63 доларів США, в т.ч.: борг за кредитним договором по строковому кредиту-34526 доларів США, борг по простроченому кредиту- 6474 доларів США, борг по прострочених процентах за користування кредитом- 1415,09 доларів США, борг по строкових процентах за користування кредитом - 408,88 доларів США, пеня- 215,66 доларів США. Борг відповідачі не погашають у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира 14 жовтня 2009 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повернути відкритому акціонерному товариству «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир заборгованість за кредитним договором по строковому кредиту в сумі 34526 доларів США, простроченому кредиту в сумі 6474 доларів США, простроченим процентам за користування кредитом в сумі 1415,09 доларів США, строковим процентам за користування в сумі 408,88 доларів США, пеня в сумі 215,66 доларів США, а всього в сумі 43039,63 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир державне мито в розмірі 850 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 15 грн. з кожного.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 09.06.2021 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що у суду першої інстанції не було визначених ст.224 ЦПК України (в редакції станом на дату винесення рішення) підстав для проведення заочного розгляду справи та винесення рішення від 14.10.2009 року. Крім того, законодавство передбачає необхідність дослідження судом виключно оригіналів первинних документів з обов`язковими реквізитами на підтвердження факту отримання позичальником грошових коштів та відповідно укладення/не укладення спірного кредитного договору. Вважає, що у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Відповідачем заперечується як факт наявності у позивача оригіналів первинних бухгалтерських документів щодо видачі позичальнику заявленої суми грошових коштів у кредит, так і факт існування не виконаного зобов`язання за кредитним договором у заявленому розмірі.

Відтак, судом помилково задоволено вимоги щодо фізичної особи ОСОБА_3 , а не суб`єкта підприємницької діяльності, що є грубим порушенням виходу за межі предмета і підстав позову, невірного визначення суб`єктивного складу сторін справи та розгляду справи з порушенням підсудності.

Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції помилково прийнято до розгляду та винесено рішення за позовними вимогами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Крім того, суд безпідставно не врахував обставини щодо припинення поруки у зв`язку зі спливом шестимісячного строку, оскільки окремо до кожного періодичного платежу погашення боргу за кредитним договором, що є підставою для визнання поруки припиненою згідно ч.4 ст.559 ЦК України.

Під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом встановлено наступне.

Із змісту повідомлення Національного Банку України вбачається, що АТ «БМ Банк» виключено з Державного реєстру банків на підставі рішення Правління Національного банку України №749-рш від 06.11.2018 року.

Правонаступником ТОВ «БМ Банк» було АТ «БМ-2018», яке також ліквідовано 23.03.2021 року.

Отже, на даний час відсутня інформація про наявність правонаступника «БМ Банку».

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з вимогами ч.ч.1,3 ст.377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Разом з тим, без сторони у справі неможливо перевірити доводи апеляційної скарги та зробити висновок про законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст.255,258,259,367,374,377,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира 14 жовтня 2009 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «БМ Банк» в особі відділення №2 ВАТ «БМ Банк» м.Житомир до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 30.12.2021 року.