Дата документу 23.12.2021 Справа № 335/7200/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3972/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Є.У.№ 335/7200/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянувши у письмовому позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, Головного управління держгеокадастру у Запорізькій області про скасування рішень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Запорізької міської ради, Головного управління держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просить скасувати рішення Запорізької міської ради від 23.06.2010 № 69/140 «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 ) для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки)», скасувати рішення Запорізької міської ради від 27.06.2014и року № 55/329 Про відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок по АДРЕСА_2 )».

Цивільна справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2021 року про передання цивільної справи за підсудністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Надано позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: сплати судового збору за дві вимоги немайнового характеру, надання оригіналу ордеру на надання правничої (правової) допомоги, надання уточненої позовної заяви із зазначенням усіх осіб, на права і обов`язки яких може вплинути рішення суду, зокрема, про осіб, яким були відведені земельні ділянки оскаржуваним рішенням міської ради.

30 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила до суду уточнену позовну заяву, в якій уточнила учасників справи та зазначила третю особу ОСОБА_2 , сплатила судовий збір у розмірі 1816 грн., надала платіжний документ на підтвердження сплати судового збору, а також долучила оригінал ордеру на надання правничої (правової) допомоги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Судове рішення мотивовано тим, що позивач не виконала ухвалу суду від 18 серпня 2021 року, не усунула недоліки позовної заяви, не зазначила всіх осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі адвоката Соколової Н.І., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для провадження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що виконала ухвалу суду першої інстанції, сплатила судовий збір та надала оригінал договору про надання правової допомоги. Рішення суду може вплинути на права і обов`язки власника суміжних земельних ділянок ОСОБА_2 , процесуальне становище якої вона визначила як третя особа.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України позивач недоліки позовної заяви не усунув, ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху не виконав в повному обсязі, не зазначив осіб, на права і обов`язки яких може вплинути рішення суду.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Згідно до вимог ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Позовна заява ОСОБА_1 за формою і змістом відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Отже, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача, не залучення до участі у справі інших осіб співвідповідачів не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі або повернення позовної заяви позивачеві. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст.. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для провадження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді А.В. Дашковська

О.М. Кримська