Справа № 452/3693/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" грудня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_2 та просить у судовому порядку стягнути із відповідача на свою користь борг за договором позики у розмірі 10000 доларів США та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 273 долари США. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 6 жовтня 2020 року між ним та відповідачем був укладений письмовий договір, згідно якого останній отримав кошти у вищезгаданому розмірі, проте до цього часу не повернув суму боргу. Оскільки зобов`язання за договором позики не виконано, ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача суму боргу та 3% річних, що становить 10273 долари США.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, посилався на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, із відзивом на позов не звертався, тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в його відсутності у заочному провадженні, проти чого не заперечив позивач.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Судом установлено, що 6 жовтня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав у позику від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000 доларів США із терміном повернення до 05.11.2020 року, що підтверджується письмовим Договором позики грошей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 року в справі №6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року в справі №6-2789цс16, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу, позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Стаття 1049 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як установлено судом відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору позики, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов договору позики суду не представлено; однаково стороною відповідача не надано жодних даних на спростування існуючих правовідносин чи будь-яких доказів у цивільному спорі.

Разом з тим частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А тому беручи до уваги наведені норми законів і те, що відповідач отримав позику від позивача в сумі 10000 доларів США, що підтверджується письмовим договором, копія якого долучена до матеріалів справи, зобов`язання із повернення такої суми у вказаний у термін не виконав, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача вказану суму боргу та 3% річних. Виходячи з цього суд переконаний у необхідності присудити до стягнення договірного зобов`язання в іноземній валюті, що відповідає висновкам Великої палати Верховного Суду від 19.01.2019 року в справі №464/3790/16-ц.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення із відповідача заборгованості за договором позики, про визнання договору недійсним відповідачем не заявлялось, відтак позов підставний та підлягає задоволенню; а в зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в розмірі 3187,64грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики в розмірі 10000(десять тисяч)доларів США та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання в сумі 273(двісті сімдесят три) долари США; ВСЬОГО: 10273(десять тисяч двісті сімдесят три) долари США, та 3187,64(три тисячі сто вісімдесят сім грн. 64 коп.)гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення 15 грудня 2021 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя