У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Демченко Марії Володимирівни неправомірною та зняття арешту з грошових коштів-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з указаною скаргою, мотивуючи її тим, що 10.03.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/312/20 на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14.12.2020 року по справі № 707/312/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 65481699.

В межах зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марії Володимирівни від 07.06.2021 року накладено арешт на банківський рахунок скаржника № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Укрсиббанк». Вказаний розрахунковий рахунок було відкрито банком АТ «Укрсиббанк» в рамках зарплатного проекту для зарахування заробітної плати, що підтверджується довідкою № 55-5-05-32/335 від 24.06.2021 року. ОСОБА_1 вказує, що з часу накладення арешту на рахунок вона не має можливості використовувати зароблені кошти, які є єдиним засобом для її існування та її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На звернення ОСОБА_1 , відповіддю від 02.07.2021 року № 18541 заяву про зняття арешту, державною виконавчою службою скаржнику відмовлено у знятті арешту з вказаного банківського рахунку та повідомлено, що підставою для зняття арешту є погашення заборгованості. Та повідомлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вказану бездіяльність державного виконавця Колот О.І. ввжажє не законною, оскільки відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Також вказує, що нею 24.05.2021 року у добровільному порядку було погашено частину заборгованості, а саме 3000грн., однак даний факт не прийнято до уваги державним виконавцем. Скаржник вказує, що неправомірними діями державного виконавця вона та її малолітній син залишилися без грошових коштів необхідних для життєзабезпечення.

У судове засіданні скаржник та її представник адвокат Євтушенко М.П. не з`явилися, проте адвокат Євтушенко М.П. через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги без його участі та участі ОСОБА_1 , вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Демченко М.В. та представник стягувача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про день та час розгляду скарги у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили та відповідно до ч. 2 ст. 450 неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

10.03.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/312/20 на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14.12.2020 року по справі № 707/312/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постановою державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Демченко М.В. від 07.06.2021 року ВП № 65481699 накладено арешт на на грошові кошти ОСОБА_1 .

Згідно довідки АТ «Укрсиббанк» №55-5-05-32/335 від 24.06.2021 року, вбачається що ОСОБА_1 відкрито 01.11.2019 року рахунок № НОМЕР_1 в рамках зарплатного проекту для зарахування заробітної плати.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 25.09.2009 року, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10- денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Відповідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що на підставі поданих боржником документів про те, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, зобов`язаний зняти арешт із такого рахунку.

Разом з тим, зазначаю наступне. Згідно зі статтею 68 Закону України«Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи Недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці», забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи те, що постановою державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти у тому числі і на зарплатний рахунок ОСОБА_1 фактично позбавив її можливості реалізувати свої законні права на вільне розпорядження заробітною платою та позбавив її змоги забезпечувати свої потреби та потреби її малолітнього сина, який знаходиться на її утриманні. Вказані обставини знайшли своє підтвердження при розгляді даної скарги, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марії Володимирівни, щодо не зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_3 відкритому в АТ «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 .

Зобов`язати державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марію Володимирівну, на виконанні якої перебуває виконавче провадження № 55481699 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/312/20 від 10.03.2021 року - зняти арешт з грошових коштів, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_3 відкритому в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Ознайомитись з повним текстом судової ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. М. Суходольський