Номер провадження: 22-ц/813/1749/21
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дришлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: представника Одеської міської ради Газдюк Л.І.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Одеська міська рада,-

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 1987 року вона була знайома з ОСОБА_2 , у якої не було близьких родичів, вона мала маленьку пенсію та потребувала догляду через свій похилий вік та поганий стан здоров`я. З 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати однією сім`єю. Згодом ОСОБА_2 померла, похованням займалась ОСОБА_1 за власні кошти.

Як зазначає ОСОБА_1 , після її звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні докази на підтвердження проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 з січня 2010 року по день смерті ОСОБА_2 ..

Справу розглянуто за відсутності сторін.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 січня 2010 року до 24 листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву залишити без розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

08 грудня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, однак вказана заява підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідномусудовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Виходячи з клопотання, поважність причин неявки ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції не встановлена.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За загальними правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24 листопада 2016 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №11893 від 24 листопада 2016 року (а.с. 7).

Згідно із свідоцтва про право власності на житло від 25 листопада 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Із копії спадкової справи №302/2017 щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про прийняття спадщини року звернулась ОСОБА_1 ..

Згідно із листом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області №1744/02-14 ОСОБА_1 роз`яснено щодо необхідності надання до органів нотаріату, зокрема, рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 для прийняття спадщини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Метою встановлення факту постійного проживання заявниці з померлою ОСОБА_2 є прийняття спадщини, що відкрилась після її смерті.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У апеляційній скарзі представником Одеської міської ради зазначено, що апелянт, на підставі положень ст. 1277 ЦК України, заявляє вимоги на спірне майно.

Колегія суддів зауважує, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, яка подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини і після визнання спадщини відумерлою, вона переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ст. 1277 ч.ч.1-3 ЦЦК України).

Наведене свідчить про те, що територіальна громада за місцем відкриття спадщини, у даному випадку Одеська міська рада, є універсальним правонаступником відумерлої спадщини, оскільки цивільним законодавством на територіальну громаду за місцем відкриття спадщини покладено обов`язок у судовому порядку вирішувати питання про відумерлу спадщину.

Умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, без необхідності повторно звертатись до суду на підставі рішення суду, а також, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що Одеська міська рада не визнає право ОСОБА_1 на спірне майно, заявляючи про недоведеність юридичного факту і відсутність підстав для її спадкування, що свідчить про спір щодо права на спадкування.

Таким чином, оскільки між Одеською міською радою і ОСОБА_1 має місце спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , рішення суду про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження підлягає скасуванню із залишенням заяви у порядку окремого провадження без розгляду на підставі положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Одночасно, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах про встановлення юридичного факту і визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Встановлено, що Одеська міська рада понесла та документально підтвердила сплату судового збору при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 576,30 грн. (а.с. 68), тому у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне присудити на користь апелянта з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Одеська міська рада залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Одеської міської ради () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 576,30 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 24 грудня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік