У Х В А Л А

30 грудня 2021 року місто Київ

справа № 755/4239/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/18383/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ПрАТ "АК "Київводоканал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року позов ПрАТ "АК "Київводоканал" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "АК "Київводоканал" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 25 518 грн. 55 коп., три проценти річних у розмірі 2 491 грн. 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 8 495 грн. 81 коп., що в загальному розмірі становить 36 505 грн. 95 коп., а також судовий збір у розмірі 2 270 грн.

На вказане судове рішення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишено без руху та запропоновано усунути її недоліки, а саме: подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав поважності його пропуску; надати докази сплати судового збору.

На виконання зазначеної ухвали скаржником подано копію квитанції про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, де зазначив, що раніше подана апеляційна скарга була повернута судом у зв`язку з несплатою судового збору. Разом з тим, ОСОБА_1 з 23 квітня 1997 року не працевлаштований і перебуває в скрутному матеріально становищі, а тому дана апеляційна скарга подана після того, як скаржник знайшов можливість оплатити судовий збір.

Зазначені доводи скаржника не дають підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, у серпні 2021 року ОСОБА_1 звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року (а.с.30-33).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України, зокрема не було сплачено судовий збір.

Копію ухвали Київського апеляційного суду скаржник отримав 26 серпня 2021 року (а.с.42-43), однак недоліки не усунув, внаслідок чого ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року апеляційна скарга повернута скаржнику (а.с.44-45).

Колегія суддів критично відноситься до посилання скаржника на те, що підставою для неможливості подання апеляційної скарги у визначений законом строк стали фінансові труднощі, які унеможливлювали оплату судового збору, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати клопотання про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, що чітко передбачено як нормами ЦПК України так і Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, судом не встановлено об`єктивних причин неможливості подання скаржником апеляційної скарги протягом встановленого Законом строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання процесуальних строків, зокрема, строків на апеляційне оскарження, є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних

норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки у заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків, не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б могли свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подав апеляційну скаргу в передбачений законом строк, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтею 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого представником ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач

Судді: