н/п 2/490/589/2020 Справа № 490/1842/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Центральний районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

за участю секретаря Волошиної Я.І.,

представника позивача адвоката Гусак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївський міський голова Сєнкевич Олександр Федорович про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

встановив:

01.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування розпорядження Миколаївського міського голови № 189рк від 14.05.2018 року "Про призначення директора КП ММР "Миколаївелектротранс"

В обгрунтування позову посилається на те, що призначення ОСОБА_2 директором КП ММР «Миколаївелектротранс» без погодження Міністерства інфраструктури є незаконним.

Оспорюване розпорядження порушує його права та інтереси, оскільки згідно наказу КП ММР «Миколаївелектротранс» від 15 лютого 2018 року №54/К ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора підприємтсва з 15 лютого 2018 року. Листом Міністерства інфраструктури України від 30.03.2018 року його кандидатуру погоджено на посаду директора КП, проте наказом КП ММР «Миколаївелектротранс» від 14 травня 2018 року №158 його звільнено з займаної посади у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору.

При цьому обставиною, яка свідчить про закінчення строку дії трудового договру в наказі зазначено розпорядження Миколаївського міського голови від 14 травня 2018 року №189рк про призначення ОСОБА_2 на посаду директора КП ММР «Миколаївелектротранс» з 14 травня 2018 року на умовах контракту. На його думку, безпосередньою підставою його звільнення з роботи є саме та осбтавина , що ОСОБА_2 , було призначено директором.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С.

Ухвалою від 11.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

08.07.2019 року надійшов відзив на позов від представника відповідача, в якому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог.

25.07.2019 року надійшла відповідь на відзив від представника позивача, вякому додатково обгрунтовують порушення трудових прав позивача оскаржуваним розпорядженням міського голови.

19 серпня 2019 року надійшли заперечення на відповідь на відзив на позов від представника відповідача, в якому зокрема відповідач посилається на обставини , встановлені судовоими рішеннями у справі № 489/3814/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Миколаївської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - якими було відмовлено у задволенні позову ОСОБА_1 та зроблено , на думку відповідача, висновки щодо правомірності призначення ОСОБА_2 на посаду директора КП. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

10.02.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року прийнято до провадження справу за вказаним позовом та у зв`язку з великою навантеженістю, призначити підготовче судове засідання у справі на 31.05.2021 року .

Проткольною ухвалою суду від 30.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 07.10.2021 року Судове засідання було відкладено на 17.12.2021 року .

Через канцелярію суду надійшло клопотання від представника відповідача про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що оскаржуючи відповідне розпорядження міського голови , позивач посилається на начеб-то неправомірність призначення ОСОБА_2 на посаду директора КП та зауважує, що саме таке призначення останнього порушує права позивача.Проте розпорядженням миколаївського міського голови від 18.01.2019 року № 12рк ОСОБА_2 , звільнено з посади директора Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» , тобто таке розпорядження було видане ще до звернгення ОСОБА_1 , з відповідним позовом до суду.

Отже , на момент звернення до суду оскаржуване розпорядження по суті не несло будь-яких наслідків, адже, по-перше, вичерпало свою дію як акт індивідуальної дії внаслідок виконання , а по-друге, ця особа у подальшому була звільнена з займаної посади, що свідчить про припинення наявних на думку позивача порушень його прав внаслідок призначення особи на посаду оскаржуваним розпорядженням.

На підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України просив суд закрити провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд спарави у її відсутність

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Одночасно із цим, судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки саме по собі заперечення відповідача щодо відсутності порушення прав позиваач та відсутності для позивача будь-яких наслідків оскаржуваного розпорядження є лише його способом захисту від пред`явлених позовних вимог, однак такі заперечення жодним чином не свідчать про відсутність предмета спору, а лише підтверджують його існування та необхідність процесуального доказування з боку обох сторін у судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного. керуючись ст. 255 ЦПК України, суд. -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору- відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО