Провадження № 22-ц/801/2555/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 рокуСправа № 127/29142/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Шемети Т. М., Якименко М. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Іщук Т. П. від 08 листопада 2021 року про передачу позовної заяви за підсудністю до Калинівського районного суду Вінницької області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання вини щодо невиконання рішення суду та стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

У жовтні 2021 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Калинівського районного суду Вінницької області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що необхідною умовою для застосування положень частини третьої статті 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, є наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстроване у встановленому законом порядку. Оскільки зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , тому справа повинна бути передана на розгляд до Калинівського районного суду Вінницької області.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що предметом спору у цій справі є стягнення грошових коштів внаслідок шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тому, скориставшись правом вибору альтернативної підсудності, вважав, що такий позов може бути пред`явлено за його місцем проживання чи перебування. Оскільки він проживає по АДРЕСА_2 , то спір підсудний саме Вінницькому міському суду Вінницької області.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань.
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив відповідача Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, місцезнаходження якої є АДРЕСА_1 .
Водночас процесуальним законом передбачено визначення підсудності справ за вибором позивача у випадках, зазначених у статті 28 ЦПК України.
Частиною третьою статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.
Згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до статті 3 Закону України № 1382-VI «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року (далі Закон № 1382-VI) документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно з статтею 6 Закону № 1382-VI громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.
Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування особи.
Як видно з копії паспорта ОСОБА_1 , місце його проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Доказів про те, що ОСОБА_1 письмово повідомив орган реєстрації про своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 , або у встановленому законом порядку зареєстрував своє місце перебування, матеріали справи не містять.
Копія довідки № 30 Департаменту соціальної політики управління соціального захисту населення Вінницької міської ради від 04 січня 2017 року та копія декларації з вказівкою контактної адреси суб`єкта декларування для взаємодії з контролюючим органом в сфері протидії корупції, що надані ОСОБА_1 в обґрунтування положень статті 28 ЦПК України, не є належними доказами місця його проживання (перебування), зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Таким чином, доводи апеляційної інстанції не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області В. М. від 08 листопада 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: Т. М. Шемета

М. М. Якименко