Справа № 463/2023/20 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/2403/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Розглянувши у порядку спрощеного провадження без участі учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2020 року у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

04.03.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.07.2018 року у розмірі 12 837,36 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «Приватбанк» в особі представника О.Л. Крилової.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає, що таке є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи. Підписуючи заяву-анкету від 30.07.2018 року, ОСОБА_1 висловила згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчила, що приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті в мережі інтернет і які разом із Пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого отримала шляхом самостійного роздрукування. Зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг зобов`язується ознайомитися самостійно на офіційному сайті банку. Апелянт зазначає, що 30.07.2018 року під час отримання кредитної картки та при наданні можливості користуватися кредитними коштами відповідача ОСОБА_1 було належним чином ознайомлено з умовами кредитування, що підтверджується особистим підписом відповідача на паспорті споживчого кредиту у якому чітко зазначені основні умови кредитування, яким суд не надав оцінки. Відповідач неодноразово користувалася кредитними коштами, проводячи активацію картки. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк».

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму, конкретних обставин справи, які б давали підстави проводити розгляд апеляційної скарги з повідомленням учасників справи, представником не наведено, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 30.07.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Поставивши свій підпис у заяві-анкеті, відповідач підтвердила, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір.

Відповідач, приєднавшись до Умов та Правил договору погодилася зі всіма його умовами, а банк видав їй обумовлену суму коштів на засадах поворотності та платності.

Відповідач користувалася кредитними коштами, однак обов`язку щодо повернення коштів не виконала, чим допустила заборгованість, яка станом на 25.12.2019 року становить 12 837, 36 грн. із яких: 8 781,54 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 624,52 грн.-заборгованість за простроченими відсотками; 2 343,81 грн.- заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 ЦК України; 500 грн.-штраф (фіксована частина); 587,49 грн.- штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч.1 ст.626,628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1ст.638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст..1055 ЦК).

За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633,634 ЦК можна дійти висновку, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно із ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 549 ЦК визначає зміст поняття неустойки ( штрафу, пені).

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції прописав, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і дотримання порядку нарахування. Суд першої інстанції відхилив як доказ роздруківку руху коштів із сайту позивача.

Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем АТ КБ «Приватбанк» в додаток до позовної заяви надана копія анкети-заяви від 30.07.3018 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 10-10 зворот) у якій зазначені персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем зазначена інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви вбачається, що позичальник висловив згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що «підписанням цієї анкети заяви я згідно зі ст..634 ЦК в повному обсязі приєднуюсь до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті в мережі інтернет і які разом із Пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого я отримав шляхом самостійного роздрукування. Зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг зобов`язуюсь ознайомитися самостійно на офіційному сайті банку».

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст. 634 ЦК , підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом.

Тобто, з моменту підписання фізичною особою анкети- заяви, між Банком та відповідачем був укладений Договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08 липня 2019 року у справі № 923/760/18, твердження місцевого суду про те, що укладений між позивачем та відповідачем договір банківських послуг не містить підписів відповідача (позичальника) під Умовами та Правилами надання банківських послуг- є нікчемними і безпідставними, оскільки такий договір є договором приєднання і жодного підпису відповідача під публічно розміщеними Умовами та Правилами- закон не вимагає.

Аналогічні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 642/5533/15-ц, а також у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 127/7543/17,у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 375/250/18.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що 30.07.2018 року під час отримання кредитної картки , відповідач ОСОБА_1 особистим підписом підтвердила, що ознайомлена із Паспортом споживчого кредиту у якому чітко зазначені основні умови кредитування, зокрема:

-тип кредитного продукту-Універсальна, ГОЛД;

-тип кредиту-відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці;

-максимальна сума кредиту-до 75 000 грн.;

-строк договору та строк кредитування-до 240 місяців;

-спосіб та строк надання кредиту- безготівковим шляхом ( на картковий рахунок);

-процентна ставка в межах ( 0,00001% річних) та поза межами пільгового періоду (3,5 % на місяць або 42% річних);

-тип процентної ставки: фіксована;

-платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця;

-орієнтована загальна вартість кредиту для споживача;

-реальна річна процентна ставка;

-порядок повернення кредиту;

-наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у т.ч.:

-розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою (500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій);

-підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (84%) та ін..

Також у паспорті кредиту відповідачем ОСОБА_1 прописано:»Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, та дані, виходячи із обраних мною умов кредитування».

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору.

Із Виписки про рух коштів встановлено, що відповідач після отримання кредитної картки здійснювала дії щодо проведення її активації, отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Відповідач неодноразово знімала кредитні кошти через банкомат, купувала продукти харчування, оплачувала комунальні послуги, здійснювала перерахування на інші рахунки, поповнювала рахунок в терміналі самообслуговування.

Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ухилившись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за даним договором ,чим допустила заборгованість.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне задоволити апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (1972 р.н. ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () 12 837,36 грн. (Дванадцять тисяч вісімсот тридцять сім тисяч грн.. 36 коп.) заборгованості за кредитом та 5 255,00 (П`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять грн.) судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк