Справа № 500/1258/18
Провадження № 2/946/1518/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Федорук Ю.О.

за участю адвоката Петрова В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода»

про

відшкодування збитків

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснив, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2014 року відповідач була зобов`язана не перешкоджати позивачеві у користуванні 2639/6000 частками майнового комплексу по АДРЕСА_1 , 1/2 частиною майнового комплексу по АДРЕСА_2 ,а також 1/2 частини майнового комплексу по АДРЕСА_2 . За користування нерухомим майном позивачем сплачено 56655,10 грн., між тим користування вказаним майно унеможливлено через наявність в приміщеннях майна товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» і майна відповідача, яка є директором вказаного товариства. Просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 56655,10 грн.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилась, надала заяву про відкладення розгляду справи через хворобу членів сім`ї, але не надала доказів на підтвердження вказаної обставини. Відзив до матеріалів справи не долучений.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив не надав.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2014 року відповідач була зобов`язана не перешкоджати позивачеві у користуванні 2639/6000 частками майнового комплексу по АДРЕСА_1 , 1/2 частиною майнового комплексу по АДРЕСА_2 ,а також 1/2 частини майнового комплексу по АДРЕСА_2 .

Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів.

За договорами оренди нежитлових приміщень від 01 жовтня 2009 року щодо майна за адресою АДРЕСА_1 та від 01 листопада 2009 року щодо майна за адресою АДРЕСА_2 в відповідач втратила право на користування вказаними приміщеннями відповідно 30 серпня 2012 року та 30 вересня 2012 року.

Долученими до матеріалів справи актами державного виконавця від 09 лютого 2016 року підтверджене знаходження в приміщеннях 2639/6000 часток майнового комплексу по АДРЕСА_1 , 1/2 частині майнового комплексу по АДРЕСА_2 ,а також 1/2 частині майнового комплексу по АДРЕСА_2 , які належать позивачеві, майна відповідачів.

Суд визнає обґрунтованою відмову позивача про отримання ключів від вказаних приміщень без укладення з боку відповідачів договорів на охорону майна, яка в якості майна відповідачів у вигляді перешкоди в користуванні на територіях позивача знаходилось за вказаними адресами.

Постановою головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26 серпня 2016 року провадження припинено через відсутність в рішенні апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2014 року вимог про обов`язок відповідача звільнити всі майнові комплексі від майна та передати позивачеві ключі від приміщень.

Вказані обставини є такими, що підтверджують перешкоди з боку відповідачів у користуванні позивачем належним йому майном.

Разом із тим позивач за квитанціями № 161 від 21 жовтня 2016 року, № 162 від 21 жовтня 2016 року та №163 від 21 жовтня 2016 року сплатив на користь держави податки за користування нерухомим майном за вказаними адресами на загальну суму 26581,63 коп., а за платіжним дорученням № 1207 від 23 серпня 2017 року СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» від імені позивача сплатив 30073,47 грн.

Вказану оплату СФГ « ОСОБА_3 » від імені позивача в розмірі 30073,47 грн. позивач пояснив тим, що між вказаними особами є взаємні господарські відносини.

Разом із тим матеріалами справи не підтверджені обов`язки СФГ «Ніколенко Ігор Степанович» про сплату податків, з урахуванням чого відсутні підстави для визнання суми 30073,47 грн. такою, що є витратами позивача.

Сукупність вказаних доказів у відповідності до вимог ст. 1190 ЦК України визначає обов`язок солідарного відшкодування відповідачами завданої шкоди.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати, які з урахуванням розміру задоволених вимог складають 360 грн.

З урахуванням вказаного загальна сума, що підлягає стягненню, складає 26941,63 грн.

Дані про особу відповідача ОСОБА_2 06 липня 1953 року визначені паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 29 червня 1995 року, а щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом .

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Заявлені позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_2 06 липня 1953 року за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 29 червня 1995 року та товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» за кодом на користь ОСОБА_1 26941,63 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок одна грн. 63 коп.).

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя С.М. Жигулін