Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/102/20
Провадження № 2/376/71/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

У січні 2020 року Акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-168245 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплати проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором.

На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю та надав відповідачу кредит у сумі 100 000, 00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером № 710 55 22 від 06 лютого 2019 року.

15 жовтня 2019 на адресу відповідача було направлено Повідомлення-вимогу № 131 57 85 від 09 жовтня 2019 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка була отримана, але не виконана відповідачем.

Станом на 25.11.2019 року за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 118 445,99 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 98 396,53 грн.; заборгованості за відсотками - 17 818,05 грн.; пеня - 2231,41 грн.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» замість первісного позивача Акціонерного товариства «Кредобанк».

Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за кредитом не погашена, а тому представник позивача просить суд:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7, ) заборгованість за кредитним договором № CL-168245 від 06.02.2019 року у сумі 118 445,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7, ) судовий збір в розмірі 1921,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 397,00 грн.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі (а. с. 207 - 210).

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 , не з`явилась, про день, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення (а. с. 167,206), про причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. Також в матеріалах справи міститься дві заяви ОСОБА_2 в інтересах відповідача про перенесення розгляду справу у зв`язку з карантином (а. с. 152,165), однак представником не надано суду будь - яких документів, що підтверджують повноваження представника передбачені ст. 62 ЦПК України, а тому вищевказані заяви судом залишені поза увагою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 223,247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-168245 (а.с.15-27).

На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю та надав відповідачу кредит у сумі 100 000, 00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером № 7105522 від 06 лютого 2019 року (а.с.28).

15 жовтня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено Повідомлення-вимогу №1315785 від 09 жовтня 2019 року щодо погашення заборгованості за Кредитним договором (а. с. 30), яка була отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 32), але не виконана відповідачем.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України ).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України ).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до умов договору, а саме: пунктом 1 кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах повторності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплати проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Кредитним договором (а. с. 15).

Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору за користування Кредитом Позивальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 47.69 % річних (а. с. 16).

На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю та надав відповідачці кредит у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером № 7105522 від 06 лютого 2019 року (а.с.28).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання (а. с. 18).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору , так і строк (термін) виконання зобов`язання (ст. 530, 631 ЦК України ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами за статтею 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 25.11.2019 року за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 118 445,99 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 98 396,53 грн.; заборгованості за відсотками - 17 818,05 грн.; пеня - 2231,41 грн. (а.с.33-34).

За таких обставин, з урахуванням порушення відповідачкою умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачки 118 445,99 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 397,00 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн., суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи наявні копія витягу із Договору про надання правової допомоги, укладеного 11.04.2019 року між АТ "Кредобанк" і Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс», Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 001086 від 01.03.2019 року на ім`я представника позивача Кізко Лесі Сергіївни, а також Довіреність № 10832 від 06.06.2019 року (а.с.42-44). Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження існування та розміру понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наданий позивачем, не є належним доказом фактичного понесення стороною таких витрат.

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог за необґрунтованістю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 15397,00 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №69874802 від 04.12.2019 року (а.с.6), які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 610,611, 625,626, 628,629,631, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 2,4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 351,352,354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7, ) заборгованість за кредитним договором № CL-168245 від 06.02.2019 року у сумі 118 445,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7, ) судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

У решті позову відмовити.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко