справа № 752/5573/21 головуючий у суді І інстанції Машкевич К.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 2 000 грн. щомісячно на 6 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . На даний час аліменти, які стягуються з відповідача, є недостатніми в умовах збільшення цін, прожиткового мінімуму на дитину та станом здоров`я дитини. На даний час донька ОСОБА_3 навчається у ліцеї № 5 м. Обухів та відвідує додаткові заняття з англійської мови. Також в серпні 2018 року ОСОБА_3 був поставлений діагноз «Міопія обох очей», а в жовтні 2020 року діагноз погіршився. ОСОБА_3 потребує значно більших матеріальних коштів для догляду та лікування. З віком дитини збільшуються також потреби на навчання, розвиток, одяг та інше.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 000 грн. щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 3 000 грн. з індексацією відповідно до закону щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що він не заперечує свого обов`язку утримувати дитину, проте, оскаржуване рішення ставить його другу дитину та теперішню дружину у скрутне матеріальне становище. Сума аліментів у розмірі 2 000 грн. відповідає рівню мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством. Позивач не навела жодних підстав для збільшення розміру аліментів. На даний час відповідач сплачує аліменти, сума яких перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна розміру аліментів можлива лише у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з батьків. Докази цього у матеріалах справи відсутні. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку обставин, що також не доведено. Позивач не просила змінювати спосіб їх присудження та не надала доказів для зміни. Відповідач просить врахувати апеляційний суд наступні обставини: на даний час відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, а та сума, яку просить позивач, перевищує повністю його місячний заробіток; будь-яке рухоме чи нерухоме майно, а також кошти чи вклади у банках відсутні; на даний час позивач сплачує присуджені аліменти; батьки відповідача є пенсіонерами, а тому потребують догляду та утримання з боку відповідача; у відповідача народилася дитина, яку він також намагається утримувати; теперішня дружина відповідача щойно після пологів.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року по 04 липня 2013 року, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 липня 2013 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації тактів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з 12 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та збільшення аліментів до 3 000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що такий розмір є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Така правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року (справа № 134/192/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказує на те, що в умовах збільшення цін, прожиткового мінімуму на дитину виникла потреба у збільшенні розміру аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років становить з 1 січня - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень.

Відповідач сплачує аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також матеріальне забезпечення дитини позивачем, визначений судом розмір аліментів є достатнім та підстави для збільшення його розміру відсутні.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач не звернула увагу, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Отже, посилання позивача на зміну цін та розміру прожиткового мінімуму є безпідставним.

Серед іншого у позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що донька сторін ОСОБА_3 навчається у ліцеї № 5 м. Обухів та відвідує додаткові заняття з англійської мови. Дитині був поставлений діагноз «Міопія обох очей», який згодом погіршився. Дитина потребує значно більших матеріальних коштів для догляду та лікування.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Тобто, у разі наявності у дитини відповідного захворювання, а також у зв`язку з необхідністю розвитку здібностей дитини позивач не позбавлена права заявити вимоги про стягнення додаткових витрат з батька дитини. Зазначені витрати не є тотожними з витратами на утримання дитини, які можуть бути збільшені в порядку, визначеному ст. 192 СК України.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість зміни розміру присуджених аліментів, а саме, що погіршилися матеріальний стан позивача, стан її здоров`я, або доказів того, що покращився матеріальний стан відповідача.

Навпаки, судом встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у нього змінився сімейний стан, а саме у нього народилася дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з зазначеним, рішення суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України в частині задоволення позову підлягає скасуванню через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, з прийняттям постанови по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 362 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, а позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2021 року в частині задоволення позову скасувати та прийняти в цій частині постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.