Справа №654/2329/20
Провадження №2/489/632/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 вересня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором
Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.09.2020, цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.10.2020, цивільну справу прийнято до провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.10.2020, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2021, клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка та третя особа у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Правом на подання заяв по суті позовної заяви не скористались.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
29 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - банк) та ОСОБА_2 (далі - позичальник) укладено кредитний договір № IKAPNUAKG.187849.001 (далі - Кредитний договір).
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове, платне користування, грошові кошти у сумі 81 420,11 грн. на наступні цілі: у розмірі 75 870,00 грн. - надається на придбання позичальником автомобіля; у розмірі 150,00 грн. - надається на сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; у розмірі 2276,10 грн. - надається з метою оплати винагороди банку за надання фінансового інструменту; у розмірі 3 124,01 грн. - надається з метою оплати перших страхових платежів за Договорами страхування.
Згідно п. 1.3 Кредитного договору, термін користування кредитом до 28 жовтня 2020 року.
Згідно п. 1.4 Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом: з 29 жовтня 2013 року по 28 жовтня 2014 року - 0,001% річних; з 29 жовтня 2014 року по 28 жовтня 2020 року - 20,99 % річних.
З п. 2.2 Кредитного договору вбачається, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає автомобіль марки ЗАЗ VIDA, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 .
Згідно п. 2.5 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п. 1.8. Погашення заборгованості за цим договором, здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти відповідно до графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів.
29 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 (далі - заставодавець) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - заставодержатель) укладено Договір застави рухового майна № ZXA019500.187849.002 (далі - Договір застави).
Згідно п. 1 Договору застави, предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу майно, опис якого зазначений в п. 35.4 цього договору (автомобіль марки ЗАЗ, модель VIDA, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_4 ) в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави перед іншими кредиторами заставодавця.
Відповідно до п. 35.5 Договору застави, сторони визначили, що заставна вартість предмету застави складає 84 300,00 грн.
Позивач в своєму позові зазначає, що всупереч умов кредитного договору, ОСОБА_2 своєчасно не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та має значну заборгованість по процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання заданим договором.
06 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" укладено договір №146 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В. за реєстровим №392. Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими були відступлені, до переліку входить кредитний договір № IKAPNUAKG.187849/001 від 29.10.2013 року укладений між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 .
Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,-неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Наведені норми спеціалізованого Закону кореспондуються з приписами ст.598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст.589, ч.1 та 2 ст.590, ч.1 ст.591 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1, 4 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.
Відповідно до п. 10.2, 13 Договору застави, на підставах, передбачених чинним законодавством, заставодавець має право відчужувати предмет застави за письмовим погодженням заставодержателя. З моменту набрання чинності цим договором, заставодавець має право відчужувати, передавати в оренду, лізінг, у спільну діяльність, наступну заставу, позичку іншим особам предмет застави, надавати право керування, або іншим чином розпоряджатися ним, тільки за письмовою згодою заставодержателя.
Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Частиною 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків, а саме: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Згідно довідки Головного сервісного центру МВС від 24.04.2020 за вих. № 31/405аз, автомобіль марки ЗАЗ, модель VIDA, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_2 з 25.10.2013 по 07.11.2014 за номерним знаком НОМЕР_4 та знятий з обліку для реєстрації, відчужений і 25.11.2014 на підставі довідки - рахунку ВІА 800866 від 15.11.2014, виданої ТОВ «Іскра», його було зареєстровано на нового власника ОСОБА_5 , а з 19.03.2015 по теперішній час, вказаний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_4 за номерним знаком НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 16.10.2015 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 .
Однак будь-яких дозволів щодо зняття з обліку та подальшого відчуження предмет застави ні ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», ні ТОВ «Глобал Спліт» не надавав.
Оскільки предмет застави відчужений без згоди Банку, в силу ст. 27 Закону України «Про заставу» ОСОБА_6 є новим заставодавцем.
У відповідності до положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
За змістом статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування».
За таких обставин, відчуження боржником майна, що є предметом застави, без припинення обтяження, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Таким чином, оскільки на момент відчуження ОСОБА_2 предмету застави - діяло обтяження рухомого майна - заборона відчуження, і внаслідок продажу предмету застави ОСОБА_6 , застава транспортного засобу ЗАЗ, модель VIDA, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , не припинилась, а тому позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави незалежно від факту вибуття предмету застави із власності заставодавця.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Керуючись ст. ст 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7
Суддя Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «27» вересня 2021