Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 2-786/11
У Х В А Л А

24.12.2021 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі представника скаржника Свида В.І., приватного виконавця Зейкан В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів скаргу ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталія Ласловича про визнання протиправною бездіяльність приватного підприємця та звільнення з-під арешту пенсійні кошти,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області з скаргою до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталія Ласловича про визнання протиправною бездіяльність приватного підприємця та звільнення з-під арешту пенсійні кошти.

Подана скарга мотивована тим, що заявник згідно рішення Виноградівського районного суду від 29.08.2011 року та виконавчого листа №2-786/11 виданого 13.09.2012 року, є боржником у виконавчому провадженні №66823031 від 15.09.2021 року про стягнення 209903,90 грн., відкритого приватним виконавцем Зейкан B.Л.

У відповідності до постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 15.09.2021 року, AT «Державний ощадний банк України», надалі «Банк», арештований пенсійний рахунок № НОМЕР_1 у ТВБВ №10006/057 м. Виноградів, який належить Заявнику. Даний рахунок Заявником був відкритий для отримання пенсії.

Зазначений факт документально підтверджується доданими до заяви довідкою Банку № 62 від 13.10.2021 року, а також Випискою по рахунку Заявника за період з 20.04.21 по даний час.

Заявник звернувся до приватного виконавця із заявою про звільнення з під арешту пенсійних коштів Заявника, на яку було отримано лист - відмова приватного виконавця від 11.11.2021 р. №01-29/9012/21.

Основним мотивом відмови стало відсутність жодної з визначених законом підстав для зняття арешту з коштів, в тому числі не підлягає застосуванню п.1 ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, оскільки з доданих Заявником документів не вбачається документального підтвердження, що постановою про арешт коштів боржника від 15.09.2021 року накладено арешт на кошти на рахунок боржника, що має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Види коштів, на які не накладається арешт, перелічені в ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження». Положеннями Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22, встановлено, що арешт накладається на кошти, які обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів НБУ, які регулюють порядок відкриття та використання рахунків. Оскільки Банк не відкриває цільові (спеціалізовані) рахунки для зарахування виключно соціальних виплат, арешт коштів на рахунках фізичних осіб, відкритих в Банку, здійснюється на загальних підставах, з дотриманням вимог Інструкції №22. Зняття арешту з коштів Банк має право здійснити за відповідною постановою виконавця або за рішенням суду.

Отже, Заявник на даний час не має можливості отримати арештовані на рахунку пенсійні кошти, які по суті є його єдиним джерелом доходу.

Позивач вважає, що його неправомірно позбавили конституційного права на соціальний захист і достатній життєвий рівень (статті 46, 48 Конституції України).

Тобто виконавець проводить стягнення із пенсії боржника в рахунок погашення боргу в розмірі, визначеному законом, і одночасно, арештовує частину пенсійних коштів, на які законом не передбачено проводити стягнення, і які перераховані пенсійним органом на картковий рахунок.

При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позивач надав приватному виконавцю документальне підтвердження, з яких чітко вбачається, що кошти на рахунку - це пенсія.

Внаслідок системного аналізу статей 68, 69, 70, 73 ЗУ «Про виконавче провадження» можна прийти до висновку, що після звернення стягнення на пенсію в установлених законом розмірах стягнення та порядку стягнення, обмеження на розпорядження пенсійними коштами на рахунках фізичних осіб у вигляді арешту цих коштів суперечить ст.ст. 46, 48 Конституції України, тобто законодавчо заборонено звертати стягнення на весь розмір пенсії (100%), а дозволено - тільки на її частину, (ст.ст. 68, 69).Таким чином, Позивач не оскаржує правомірність постанови приватного виконавця про арешт коштів на його рахунку, а просить зняти арешт з пенсійних коштів Позивача в сумі 7344,54 грн., яка підтверджується довідкою банківської установи від 30.11.2021 року.

Цей рахунок використовується виключно для зарахування цільових виплат - пенсії, яка є єдиним джерелом доходів Заявника.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця чи державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК. ст. ст. 15, 19 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності приватного виконавця чи державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

У зв`язку з цим просить Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан B.Л. щодо звільнення з під арешту пенсійних коштів заявника та звільнити з під арешту пенсійні кошти Заявника в сумі 7344,54 гривень, які перераховані пенсійним органом та знаходяться на арештованому картковому рахунку № НОМЕР_1 у ТВБВ Ощадбанку №10006/057 м. Виноградів.

Не погоджуючись із доводами скарги приватним виконавцем подано письмові пояснення у справі. Скаргу вважає необгрунтованою та безпідставною, а тому з доводами викладеним у скарзі не погоджуюється зважаючи на наступне.

15 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталієм Ласловичем у відповідності статей 3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66823031 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 786/1 1 виданого 13 вересня 2012 року Виноградівським районним судом Закарпатської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ТОВ «ФК ФОРТ» заборгованість за кредитним договором в сумі 209.903,90 грн. та понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1.820,00 грн. (120,00 грн. за інформаційно-технічний розгляд справи та 1.700,00 грн. судового збору).

Ухвалою № 2- 786/11 від 27.07.2021 року Виноградівського районного суду Закарпатської області замінено сторону стягувана ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК ФОРТ». 15 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталієм Ласловичем, у відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням, основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження, що разом становить 233199,29 грн.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення та рішення інших органів є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи виконавчий документ, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404- VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6- 535цс15.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан B.Л. від 15 вересня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банківських установ на ім`я ОСОБА_1 .

Із змісту постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан B.Л. від 15 вересня 2021 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що приватний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Арешт на кошти що знаходяться на рахунку боржника не унеможливлює отримання пенсійних виплат ним, за його бажанням поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу).

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2020 року у справі № 756/1927/16-ц «756/1927/15-ц» (провадження № 61-10611св20).

У постанові про арешт коштів боржника від 15.09.2021 року за № 66823031, чітко зазначено обмеження, щодо накладання арешту на кошти, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а тому можу зробити припущення, що банком при опрацюванні вказаної постанови було прийнято рішення про накладення арешту на кошти що містяться на рахунках зважаючи на те, що рахунок не має спеціального режиму використання та використовується не тільки для зарахування заробітної плати та те, що приватним виконавцем не накладався арешт на зарплатні кошти згідно постанови про арешт коштів боржника.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

AT «Ощадбанк» після отримання постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника №66823031 від 15.09.2021р., які знаходяться на рахунках, що належать боржнику повинен був повідомити, що рахунок, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову в тій частині, без виконання.

На підставі викладеного вважає скаргу боржника ОСОБА_1 безпідставною та необгрунтованою та просить у її задоволенні відмовити.

Представник скаржника доводи скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі.

Приватний виконавець щодо скарги заперечив з підстав, викладених у поясненні.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, у судовому засіданні належними доказами встановлено наступне.

15.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на кошти що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.4).

У відповідності до постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 15.09.2021 року, AT «Державний ощадний банк України», надалі «Банк», арештований пенсійний рахунок № НОМЕР_1 у ТВБВ №10006/057 м. Виноградів, який належить Заявнику. Даний рахунок Заявником був відкритий для отримання пенсії.

Зазначене підтверджується довідкою Банку № 62 від 13.10.2021 року, а також Випискою по рахунку Заявника (а.с. 5, 6-7).

Заявник звернувся до приватного виконавця із заявою про звільнення з під арешту пенсійних коштів Заявника, на яку було отримано лист - відмову приватного виконавця від 11.11.2021 р. №01-29/9012/21 (а.с.8-8 зв.).

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення та рішення інших органів є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи виконавчий документ, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404- VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6- 535цс15.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан B.Л. від 15 вересня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банківських установ на ім`я ОСОБА_1 .

Із змісту постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан B.Л. від 15 вересня 2021 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що приватний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Арешт на кошти що знаходяться на рахунку боржника не унеможливлює отримання пенсійних виплат ним, за його бажанням поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу).

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2020 року у справі № 756/1927/16-ц «756/1927/15-ц» (провадження № 61-10611св20).

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

AT «Ощадбанк» після отримання постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника №66823031 від 15.09.2021р., які знаходяться на рахунках, що належать боржнику повинен був повідомити, що рахунок, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову в тій частині, без виконання.

За вказаних обставин доводи скарги щодо наявності протиправної бездіяльності у діях приватного виконавця не знайшли свого підтвердження, а відтак є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні поданої скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталія Ласловича про визнання протиправною бездіяльність приватного підприємця та звільнення з-під арешту пенсійні кошти відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.12.2021 року.

Головуючий В. В. Леньо