23.09.2021 року Провадження №2/425/432/21
Справа №425/1851/21
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань Водолазська Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою, якою після зміни відповідача, з Рубіжанської державної нотаріальної контори у Луганській області на Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) просять зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивачі у заявах просили розглянути справу без їх участі на підставі доказів, які є в матеріалах справи, свої вимоги підтримали. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
При цьому, також без виходу до нарадчої кімнати, на підставі частини 1 статті 55 ЦПК України, суд постановив ухвалу, якою залучив до участі у справі правонаступника відповідача: Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).
Позиції учасників справи.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав.
Оцінка суду щодо фактів.
На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини:
Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частини кожному на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , розпорядження № 495 від 16.11.2005 року виданого відділом міського комунального майна Рубіжанської міської ради (а.с. 11).
За даними наданими Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у відділі станом на 13.08.2021 року відсутні будь які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 (а.с. 46).
З наданої на запит відповіді Луганським обласним державним нотаріальним архівом, вбачається, що обтяження № 5958013 від 12.11.2007 року Рубіжанською державною нотаріальною конторою було зареєстровано на підставі заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна відповідно до постанови № 3035 від 07.02.2007 року державного виконавця про накладення обтяження (заборона на нерухоме майно) на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 49,50-51,52).
Оцінка суду правовідносин учасників спору.
Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем встановлених обставин вбачається вступ позивача у цивільно-правові відносини у сфері власності, в межах яких, між ним і відповідачем виник спір щодо правомірності втручання відповідача у право позивача самостійно розпоряджатись своїм нерухомим майном, як його власником.
Оцінка суду щодо права.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому із наступних мотивів:
Положеннями статті 41 Конституції України гарантується право кожного володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. А стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном.
З огляду на положення частини 1 статті 181 та 182 Цивільного кодексу України, квартиру АДРЕСА_1 , слід розглядати як нерухому річ, право власності та інші речові права на які, а також їх виникнення, перехід, припинення і обтяження підлягають державній реєстрації.
Законом, який регулює відносини пов`язані з такою реєстрацією є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV.
Стаття 3 цього закону передбачає, що державна реєстрація прав є обов`язковою, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.
Разом з цим суд констатує, що станом на час розгляду справи на примусовому виконанні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання будь-якого виконавчого документа, для забезпечення виконання якого і був накладений арешт (зокрема, заборона відчудження)квартири, 1/2 частки, позивачів. Тобто, існування вказаного обтяження майна позивачів, втратило легітимну мету.
Згідно з положеннями частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
А в силу статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
При цьому суд відзначає, що з огляду на положення Закону України "Про виконавче провадження", який діяв на момент реєстрації обтяження в реєстрі, цей закон передбачав і зараз передбачає, що арешт майна виконавцем, за своєю суттю, може бути реалізованим і через заборону відчуження майна. А тому зняття арешту з майна шляхом скасування запису про обтяження майна, зокрема заборони його відчуження, буде належним способом захисту позивачів, про що вони власне і просили суд, але через відсутність юридичної освіти не змогли правильно сформулювати.
Висновок суду по суті позову.
Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають задоволенню повністю, і на підставі частини 2 статті 5 ЦПК України, способом викладеним судом вище.
Отже, керуючись статтями 19,23,34,76-113,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту, задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя - Д.С. Коваленко