Справа № 323/2879/21
Провадження № 2-о/323/87/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

присяжних - Дорошенко О.А., Йоркіна В.Б.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Оріхівська міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області із заявою про визнання безвісно відсутнім свого чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 послалась на те, що ще у 1984 року ОСОБА_2 пішов з дому і з того часу не повернувся. Місце знаходження його протягом всього часу після цього не було відомо ані заявнику, ані його родичам. Звернення до органів міліції (поліції) результати також не дали. Відомостей про смерть ОСОБА_2 органи державної реєстрації актів цивільного стану також не знайшли. Водночас, наявність відомостей про чоловіка перешкоджає заявнику у оформленні субсидії, тому вона змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримала. Пояснила, що була одружена з ОСОБА_2 з 1972 року. Проживали спочатку в с. Воздвижівка Гуляйпільского району, потім в м. Гуляйполе Запорізької області. Сумісне життя з ним супроводжувалось конфліктами та негараздами, пов`язаними з його схильністю до зловживання алкогольних напоїв. Незадовго до зникнення у ОСОБА_2 діагностували пляму в легенях. Після цього ОСОБА_2 пішов з дому, не залишивши жодних пояснень, не повідомивши про те, куди вибуває. Після цього ані заявник, ані родичі ОСОБА_2 жодного разу його не бачили і не змогли знайти відомості про його місцеперебування та подальшу долю.

Представники заінтересованих сторін в судове засідання не з`явились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі та про відсутність заперечень проти задоволення заяви.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04.12.2021 року, 11.11.1972 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому дружина взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили обставини, на які посилається заявник.

Відповідно до листа Гуляйпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області від 17.10.2021 року, а також листа Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області від 28.10.2021 року, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає.

Відділ поліції № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області відомостей про перебування ОСОБА_2 у розшуку не надав.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень, Єдиному державному реєстрі боржників, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, відомості про ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також, судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім для оформлення житлової субсидії.

Таким чином, враховуючи сукупність забраних доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.258-259, 263-265, 268, 273, 295, 30-308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Оріхівська міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою, - задовольнити повністю.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, останнє відоме місце проживання якого - м. Гуляйполе Запорізької області, визнати безвісно відсутнім з 01.01.1985 року.

Повний текст рішення складений 17.12.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя М.М.Мінаєв

Присяжні О.А. Дорошенко

В.Б. Йоркін