ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 634/136/21

провадження № 22-ц/818/5523/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 ,

інші учасники справи:

третя особа - Сахновщинська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Єрьоміної О.В. (повний текст рішення складений 24 червня 2021 року),

УСТАНОВИВ:

Третього лютого 2021 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на обов`язкову частку у спадщині на Ѕ частину земельної ділянки № 632486000:02:000:1366, площею 6,0852 га, після смерті ОСОБА_4 та на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.06.1979, де російською мовою вказано, що батьком « ОСОБА_5 » є « ОСОБА_1 ». При зміні паспорта сину позивача 25.08.1999 було визначено переклад прізвища як « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (надалі Житловий будинок) та земельної ділянки кадастровий № 632486000:02:000:1366, площею 6,0852 га, розташованої на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, за цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, зареєстрована в Державному реєстрі прав 24.03.2016 року за № 13937867 (надалі Земельна ділянка).

Встановлення факту родинних відносин із померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідне ОСОБА_1 для оформлення своїх спадкових прав відносно майна померлого.

29.11.2016 ОСОБА_1 звертався до Сахновщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 154/2016, № у спадковому реєстрі 59887026. За життя 10.11.2016 ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гриб Н.М. і зареєстрований у реєстрі за № 2035.

ОСОБА_1 на момент смерті сина та подачі позову є непрацездатною особою та має право на обов`язкову частку у спадщині.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Встановлений факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано право власності ОСОБА_1 на обов`язкову частку у спадщині Ѕ частину Земельної ділянки та 1/6 частину Житлового будинку після смерті ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3280 грн. 74 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що факт родинних відносин ОСОБА_1 і ОСОБА_4 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та показаннями свідків, односельчан ОСОБА_1 і ОСОБА_4 . Встановлення вказаного юридичного факту необхідне позивачу для того, щоб оформити майнові права як спадкоємця сина.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року виправлена описка в описовій та резолютивній частинах тексту рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 16.06.2021 по цивільній справі №634/136/21: вказано правильні кадастрові номери земельних ділянок у 2 абзаці :02:000:1366, у 6 абзаці - :02:000:1366. Викладено резолютивну частину рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 16.06.2021 у справі № 634/136/21 в такій редакції: «Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати право власності ОСОБА_1 на обов`язкову частку у спадщині Ѕ частину земельної ділянки № 632488000:02:000:1366, площею 6,0852 га, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати право власності ОСОБА_1 на обов`язкову частку у спадщині 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, неправильне встановлення судом обставин, що мають суттєве значення для справи, неправильне дослідження та оцінку судом доказів, а також порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріалами справи підтверджено лише звернення ОСОБА_1 до Сахновщинської державної нотаріальної контори. Державний нотаріус не видав ОСОБА_1 постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Тобто державний нотаріус Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області не відмовляв позивачу у справі у видачі Свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині. ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначає, які причини унеможливлюють оформлення ним в органах нотаріату свого права на обов`язкову частку у спадщині. Позивач лише надає пояснення щодо неотримання від державного нотаріуса постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій. Не містить позовна заява й посилань на те, яким чином спадкоємець за заповітом, ОСОБА_2 , порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права чи інтереси позивача. Єдиною підставою, що унеможливлює оформлення ОСОБА_1 своїх спадкових прав після смерті сина, є відсутність підтвердження наявності родинних відносин між спадкодавцем і позивачем у справі.

Суд першої інстанції також безпідставно встановив, що власником частини майна, право власності на частку якого визнане за ОСОБА_1 , належало його сину. Право власності на об`єкти нерухомості зареєстроване за ОСОБА_6 , а не ОСОБА_4 . Рішенням суду першої інстанції з відповідача стягнутий завищений розмір судового збору, не доведений жодними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечила. Послалася на те, що порушення спадкових прав позивача виявилося в тому, що в нього відсутні беззаперечні докази про наявність у нього родинних зв`язків з сином ОСОБА_4 . Відмова нотаріуса видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на обов`язку частку у спадщині сина оформлена в листі № 72-02-14 від 04.02.2021. В указаному листі зазначено, що обов`язкова частка зі спадщини виділяється з тієї частки майна, що не охоплена заповітом. І такий висновок нотаріуса суперечить вимогам статті 1241 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Що свідчить про безпідставну відмову нотаріуса посвідчити спадкові права позивача.

Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін у справі перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно неправильності висновку суду про доведеність факту того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому судова колегія не надає оцінки рішенню суду в зазначеній частині.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.11.1993 житловий будинок, розташований в с. Олійники, Сахновщинського району, Харківської області, загальною площею 59,2 кв.м., на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 17).

Із довідок виконкому Олійниківської сільської ради Сахновщинського району, Харківської області від 29.12.2016 вбачається, що на жилий будинок, що належить на 1/3 частину ОСОБА_4 , що розташований по АДРЕСА_1 , немає заборони. Назви вулиць та номерів будинків до 01.01.2002 не було. (а.с. 18,19).

Із довідки Сахновщинського малого госпрозрахункового комунального підприємства технічної інвентаризації від 02.02.2021 № 02/21-17 вбачається, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житлова площа 32,3 кв.м., на праві спільної сумісної власності у рівних 1/3 частинах належить ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Загальна вартість будівель і споруд 119 093 грн. (а.с. 20-21)

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.02.2021 та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.01.2021, вбачається, що ОСОБА_4 був власником земельної ділянки загальною площею 6,0852 га, кадастровий № :02:000:1366, що розташована на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району, Харківської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ХР № 014682, виданим 09.04.2002 (а.с. 23-25).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером по «старості» (а.с. 15).

Із посвідчення серія НОМЕР_3 від 10.06.2011 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- інвалідів війни (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у віці 63 роки помер, місце смерті: с. Олійники, Сахновщинського району, Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.11.2016 (а.с. 9).

10.11.2016 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповів все своє майно, що належало йому на момент смерті, ОСОБА_2 , що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Гриб Н.М. від 10.11.2016, зареєстрованим у реєстрі № 2035 (а.с. 14).

29.11.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою до державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

30.01.2021, 26.02.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявами до державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. про видачу свідоцтва на право власності на обов`язкову частку у спадщині після смерті сина ОСОБА_4 (а.с. 11-12,141-142).

Листами державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. ОСОБА_1 надані роз`яснення з приводу його заяв про видачу свідоцтва на право власності на обов`язкову частку у спадщині, у яких вказано, що видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ст. 1241 Цивільного кодексу (надалі ЦК) України унеможливлює розгляд цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. При цьому вказано, що обов`язкова частка вираховується з вартості всього спадкового майна, але виділяється такому спадкодавцеві з тієї частини майна, яка не охоплена заповітом, а залишена частина такого майна розподіляється між рештою спадкоємців за законом. Отже, частину майна ОСОБА_1 можливо виділити за рахунок не заповіданого майна спадкодавця та вартості речей домашньої обстановки та вжитку (а.с. 145-147).

10.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. із заявою про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 143).

На виконання ухвали суду від 17.02.2021 про відкриття провадження у справі державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М. надана копія спадкової справи № 154/2016 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , з якої, у тому числі, вбачається, що ОСОБА_4 , 1953 року народження, був зареєстрований з 04.11.1992 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті з ним проживав і був зареєстрований його батько ОСОБА_1 , 1927 року народження. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 14.08.2015 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла у віці 84 роки, місце смерті с. Олійники Сахновщинського району, Харківської області. У встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Гриб Н.М. від 10.11.2016 (а.с. 73-132).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд правильно встановив характер спору, що виник з приводу захисту права позивача на обов`язкову частку у спадщині та застосував до них норми матеріального права, що їх регулюють.

Так статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1,2 ст.1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Судом правильно установлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Тому обов`язкова частка ОСОБА_1 у праві на спадкування після смерті ОСОБА_4 склала Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером 632486000:02:000:1366, площею 6,0852 га, та 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

За змістом ст.ст. 1268 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 154/2016 ОСОБА_1 у встановлений законом шести місячний строк після смерті сина ОСОБА_4 особисто звернувся до державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. із заявою про прийняття спадщини ( а.с. 78 )

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статею1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

30.01.2021, 26.02.2021 ОСОБА_1 звертався з заявами до державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. про видачу свідоцтва на право власності на обов`язкову частку у спадщині після смерті сина ОСОБА_4 або видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 122,125).

Проте свідоцтво про право на спадщину йому видано не було у зв`язку з можливістю виділення позивачу обов`язкової частини спадщини із майна, що не охоплена заповітом та наявністю судових спорів ( а.с. 123 зворот 124, а.с. 126).

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. з заявою про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с. 127). Але у вчинені зазначеної постанови йому було також відмовлено з зазначених вище підстав ( а.с. 128).

У пункті 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

За змістом заповіту від 10.11.2016 ОСОБА_8 заповів ОСОБА_2 все належне йому майно (а.с. 89). Тому відмовляючи позивачу в оформленні права на обов`язкову частку у спадщині, державний нотаріус помилково вважав, що таку частку можливо виділити із майна, що не охоплене заповітом.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Письмова відмова державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області у оформлені позивачу права на обов`язкову на спадщину, що в супереч вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат» не була оформлена у вигляді постанови про відмову у вчиненні виконавчих дій, не позбавляє ОСОБА_1 , якому станом на час розгляду справи в суді першої інстанції виповнилося 94 роки, права звернутися до суду захистом права власності, яке відповідачкою не визначається.

Такий висновок відповідає позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 4 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц (провадження № 61-46247св18), який указав, що відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачу для захисту своїх прав у судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність між сторонами у справі спору про право та розгляд справи до неналежного відповідача.

Не погоджується Харківський апеляційний суд і з доводами апеляційної скарги про помилковість установлення судом першої інстанції належності майна сину позивача, бо право власності на об`єкти нерухомості зареєстроване за ОСОБА_6 , а не ОСОБА_4 . Оскаржуваним рішенням суду від 16.06.2021 установлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 . І ОСОБА_4 належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1366. А те, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_9 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 , пояснив, що не підтримує доводи апеляційної скарги щодо помилкового визначення судом розміру судового збору, оскільки судом була виправлена допущена описка.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів уважає, що апелянтом не доведена наявність підстав для висновку щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 9 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук