Справа № 265/5708/15-ц
Провадження № 6/265/178/21
У Х В А Л А

16 грудня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/5708/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

2 грудня 2021 року поштою до суду від представника заявника надійшла вказана заява, обґрунтована тим, що 27 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя постановив рішення, за яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за договором від 24 січня 2014 року в сумі 27014,49 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 270,14 грн. Ухвалою від 26 січня 2021 року Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя замінив стягувача за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 жовтня 2015 року по справі № 265/5708/15-ц з АТ «Альфа-Банк» на його правонаступника, ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вказаного рішення суду відсутні. Також під час передачі кредитної справи до ТОВ «Вердикт Капітал» оригінал виконавчого листа від колишнього кредитора не передавався за такою цивільною справою. Оскільки борг за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 не погасив, а рішення суду залишається невиконаним, то існує необхідність отримання дубліката виконавчого листа. Зазначав, що строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання пропущено з не залежних від заявника причин. Отже, ТОВ «Вердикт Капітал» позбавлено можливості задовольнити свої вимоги за кредитним договором від 24 січня 2014 року через не виконання рішення суду боржником. Таким чином просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 265/5708/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 27014,49 грн. та витрат з оплати судового збору у розмірі 270,14 грн., а також поновити пропущений строк для пред`явлення такого виконавчого листа до примусового виконання.

Представник заявника, ТОВ «Вердикт капітал», Їжаковський О. В., до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених вимог.

Зацікавлена особа, ОСОБА_1 , до судового засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд зазначає, що за ч. 3 ст. 433 ЦПК заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Однак їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Таким чином суд розглянув справу за відсутності учасників процесу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11.

На підставі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 по справі № 1-26/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Судом було за матеріалами справи встановлено, що по справі № 265/5708/15-ц рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2015 року, яке набуло чинності 7 листопада 2015 року, було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 24 січня 2014 року в розмірі 27014,49 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 270,14 грн.

Також встановлено, що представникам стягувача за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя видавались виконавчі листи, отримані представниками ПАТ «Альфа-Банк» 15 січня 2016 року.

При цьому доказів пред`явлення представниками ПАТ «Альфа-Банк» таких виконавчих документів до примусового виконання до виконавчої служби матеріали справи № 265/5708/15-ц не містять.

21 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1, за яким було відступлено право вимоги за кредитним договором від 24 січня 2014 року.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ Фінансова компанія «Веста» було укладено договір факторингу № 2019 1КІ/Веста, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста» право вимоги заборгованості за договором кредиту від 24 січня 2014 року.

16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги боргу за договором кредиту від 24 січня 2014 року.

В подальшому на підставі ухвали від 26 січня 2021 року Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя було замінено стягувача по справі № 265/5708/15-ц за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 шляхом заміни Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Однак, відповідно до акту ТОВ «Вердикт Капітал» від 17 листопада 2021 року вбачається відсутність у заявника оригіналів виконавчих листів по справі № 265/5708/15-ц, виданих за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року.

При цьому за відомостями з автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року, оскільки виконавче провадження відносно боржника було закрито 20 липня 2017 року, де стягувачем було ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент ухвалення судового рішення від 27 жовтня 2015 року) виконавчий лист за рішенням суду міг бути пред`явлений до виконання протягом 1-го року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

На підставі переліченого із врахуванням досліджених доказів по справі суд зауважує, що після набуття 7 листопада 2015 року чинності рішенням суду від 27 жовтня 2015 року по справі № 265/5708/15-ц стягувач мав право протягом однорічного строку звернутись до виконавчої служби з приводу примусового його виконання, тобто до 7 листопада 2016 року.

Натомість, за наявними у справі матеріалами встановлено, що представники АТ «Альфа-Банк» щодо примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року до виконавчої служби після 20 липня 2017 року, коли було закрито виконавче провадження про стягнення з боржника заборгованості за договором від 24 січня 2014 року, чи інші представники стягувача більше не звертались.

При цьому суд зазначає, що за ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Натомість, тлумачення п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності таким Законом (набрання чинності відбулось 5 жовтня 2016 року).

Отже, для п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) не передбачено зворотної дії в часі та можливості застосування норм такого Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими вже сплив на час набрання ним чинності.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 10 червня 2020 року по справі № 522/11429/13-ц.

Однак, оскільки виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 27 жовтня 2015 року було закрито 20 липня 2017 року, тобто після набуття чинності Законом України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції), то для стягувача строк для повторного пред`явлення виконавчого листа по справі № 265/5708/15-ц за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року до примусового виконання спливав саме 20 липня 2020 року.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент ухвалення судового рішення від 27 жовтня 2015 року) та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Також згідно із ч. 2 ст. 55 ЦПК усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином суд зауважує, що, замінивши первісного стягувача, АТ «Альфа-Банк», собою ТОВ «Вердикт капітал» прийняло на себе свідомий ризик настання наслідків дій, вчинених чи не вчинених первісним стягувачем до його заміни правонаступником, в тому числі й щодо наслідків пропущення строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому слід зазначити, що банківські установи, які є юридичними особами, зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за виконавчими документами під час їх виконання в органах ДВС, натомість доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, не було надано суду.

Суд у цьому сенсі вказує, що майже три роки ТОВ «Вердикт Капітал» має право вимоги до ОСОБА_1 по договору від 24 січня 2014 року, у проміжок яких товариство мало право звернутися до суду за видачею дублікату виконавчого листа за рішенням суду по справі № 265/5708/15-ц та в межах строку для пред`явлення такого виконавчого документа звернути рішення суду до примусового виконання у строки до 20 липня 2020 року, чого натомість не було здійснено.

На підставі викладеного вмотивування доводи представника заявника щодо поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 265/5708/15-ц до примусового виконання за відсутності будь-яких доказів на підтвердження таких доводів суд не приймає до уваги, як такі що не свідчать про об`єктивну неможливість реалізації вже новим стягувачем прав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК України.

Таким чином на підставі переліченого обґрунтування судом не було встановлено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, що є підставою для відмови у поновленні таких строків.

Виходячи з переліченого у суду також відсутні й підстави для видачі дублікату виконавчого листа по справі № 265/5708/15-ц за рішенням суду від 27жовтня 2015 року.

Таким чином суд дійшов переконання, що подана лише в грудні 2021 року заява ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату такого виконавчого документа відповідно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 433, п. 17 Розділу XIII ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, заінтересована особа: ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 16 грудня 2021 року.

Суддя