Єдиний унікальний номер: 379/1138/21
Провадження № 2/379/615/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.11.2021 звернувся до суду з даним позовом та просить визначити йому додатковий строк два місяці для подання ним заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно після померлого батька ОСОБА_2 . Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив через юридичну необізнаність, оскільки, маючи на руках оригінал заповіту, а також правовстановлюючі документи на зазначене в заповіті конкретне майно, проживаючи та працюючи в іншій місцевості, а специфіка роботи пов`язана із нетривалими але постійними відрядженнями. Також однією із причин пропуску даного строку було введення в Україні карантину, пов`язаного із пандемією гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-COV-2.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника Таращанської міської ради. Позов визнають в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і, співставивши їх з матеріалами справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 (а.с. 5). До дня смерті він проживав по АДРЕСА_1 .

За життя батько позивача склав заповіт, посвідчений 14 грудня 2017 року секретарем виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області Дубровською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 40, згідно з яким він зробив заповітне розпорядження. А саме: належну йому, відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю серії 111-КВ №027766 від 30 березня 2001 року виданого Чернинською сільською радою, земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 128 га; належний йому майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Мир» с. Чернин Таращанського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія КИ - ХХ11 № 2113494 від 04 червня 2002 року - заповів ОСОБА_1 , позивачу по справі (а.с.5, зворотна сторона).

Так, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

В установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки через юридичну необізнаність не знав про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Фактично прийнявши на зберігання спадкове майно та користуючись ним він вважав, що спадщину фактично прийняв. Крім того, перешкодою для оформлення своїх спадкових справ була специфіка роботи позивача, пов`язана з постійними відрядженнями, що підтверджується довідкою ТОВ «БЦ Технобуд» від 17.11.2021 року № 19 (а.с. 16).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. по питанню прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, проте в зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини, йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини (а.с.18).

Через неможливість вирішення питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини в позасудовому порядку, останній звернувся до суду з даним позовом.

Зважаючи, що спору про спадкування немає, спадщина не визнана відумерлою, відповідно до ч.1,2 ст.1277 ЦК України, а отже й досі вважається відкритою та прийнятною до спадкування позивачем в прядку ч.1 ст.1268 ЦК України, визначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає доцільно визнати поважними.

Відповідач проти задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини - не заперечує.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Оскільки, за змістом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 82, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 1216, 1218, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк тривалістю два місяці, після набрання рішенням суду законної для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:В. І. Зінкін