Справа № 710/1445/21
Провадження № 2/710/519/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

секретаря судового засідання Харченко Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 1223,80 грн на відшкодування, завданої шкоди за лікування, 15000,00 грн - моральної шкоди, судові витрати - 908,00 грн, комісії - 30,00 грн, поштові витрати - 37,00 грн, всього 17198,80 грн.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 29.12.2020 о 17 год. 43 хв. по вул. Героїв Крут в м. Шпола, керуючи автомобілем «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на позивача, чим порушили вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за що постановою Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 710/156/21 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. Внаслідок наїзду на позивача автомобілем під керуванням ОСОБА_2 позивачу були спричинені тілесні ушкодженням та вона перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Шполянської районної лікарні з 29.12.2020 по 06.01.2021. При цьому позивач поніс витрати на лікування, а під час наїзду був пошкоджений також його одяг та велосипед, тобто нанесені матеріальні збитки, які відповідач ОСОБА_2 зобов`язався відшкодувати добровільно до 01.04.2021. Так як збитки відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, позивач звернувся до суду.

У судове засідання представник позивача з`явився, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у суд з`явився, вказав, що заперечує щодо позову, обґрунтовуючи тим, що у дорожньо транспортній пригоді винна також позивач, так як їхала без будь-яких світловідбиваючих позначок.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.11.2021 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 710/156/21 від 02.02.2021 на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7).

За змістом відповіді начальника ВПД №2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області за № 2095/112/64/01-2021 від 19.04.2021 у даному випадку в наслідок ДТП не було заподіяно середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень або смерті особи, а тому відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачені ст. 286 КК України. У зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим не вносились (а.с. 10).

Відповідно до досудового попередження ОСОБА_3 , надісланого 05.04.2021 ОСОБА_2 , вона вимагала добровільного відшкодування шкоди, завданої позивачу діями відповідача, протягом 5-ти днів з дня отримання даного попередження (а.с. 11).

Згідно з фіскальними чеками від 06.04.2021 ОСОБА_2 було направлено повідомлення рекомендованим листом пріоритетне, яке було отримано адресатом 08.04.2021 (а.с. 12, 13).

Відповідно до епікризу хворої ОСОБА_3 остання знаходилася на лікуванні в травматологічному відділенні Шполянської районної лікарні з 29.12.2020 по 06.01.2021 з діагнозом ЗЧМТ Струс головного мозку. Обширна гематома потиличної ділянки. Забій грудного відділу хребта (а.с. 14).

Згідно з чеками на придбання ліків ОСОБА_3 остання в проміжок часу з 30.12.2020 по 31.12.2020 придбала ліків на загальну суму 1223,80 грн (а.с. 16).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що постановою Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 710/156/21 від 02.02.2021 на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, в описовій частині вищезазначеної постанови вказано, що ОСОБА_2 29.12.2020 о 17 годині 43 хвилин по вул. Героїв Крут у м. Шпола керував автомобілем «Opel Kadett» реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки здійснив наїзд на велосипед ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. У суд ОСОБА_2 з`явився, свою вину визнав.

Вказані обставини, в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Позивач вказує, що внаслідок наїзду на позивача автомобілем під керуванням ОСОБА_2 йому були спричинені тілесні ушкодженням та вона перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Шполянської районної лікарні з 29.12.2020 по 06.01.2021, звідки виписалася з заключним діагнозом: ЗЧМТ струс головного мозку. Обширна гематома потиличної ділянки. Забій грудного відділу хребта. При цьому позивач поніс витрати на лікування, а під час наїзду був пошкоджений також його одяг та велосипед, тобто нанесені матеріальні збитки.

Згідно з чеками на придбання ліків ОСОБА_3 остання в проміжок часу з 30.12.2020 по 31.12.2020 придбала ліків на загальну суму 1223,80 грн., які відповідають листу призначення та підтверджуються даними епікризу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п.1 ч.1 ст.1188ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено, що позивачу з вини відповідача внаслідок ДТП заподіяно матеріальної шкоди на суму 1223,80 грн., що підтверджується фіскальними чеками з купівлі ліків та епікризом хворої ОСОБА_3 , суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь завдану йому в результаті ДТП моральну шкоду.

Заподіяння йому моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у перенесенні фізичного болю, душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок отримання травми та у віддалених наслідках. На даний час позивач страждає головними болями, безсонням. Новорічні та різдвяні свята він провів в лікарні, а не з родиною. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначив у 15000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Нормами ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4 (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Разом з тим, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі в сумі 15 000 грн., позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в заявленому розмірі, тому враховуючи факт участі позивача ОСОБА_3 у ДТП, спричиненої діями відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню 5000,00 грн. в рахунок відшкодування, заподіяної моральної шкоди у зв`язку з ДТП.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд уважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн, комісію за сплату судового збору в розмірі 30,00 грн та 37,00 грн поштові витрати в порядку досудового врегулювання спору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.16, 23, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13,76-81, 89, 141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Будище, Звенигородського району, Черкаської області, жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 23.07.2008, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , інші дані про особу суду невідомі, грошові кошти у сумі 7198,80 грн., які складаються з 1223,80 грн (одна тисяча двісті двадцять три гривні 80 коп) на відшкодування матеріальної шкоди, 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) - моральної шкоди, судові витрати на загальну суму 975 грн. (дев`ятсот сімдесят п`ять гривень), з яких судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень), комісія за сплату судового збору в розмірі 30,00 грн (тридцять гривень) та 37,00 грн (тридцять сім гривень) поштові витрати в порядку досудового врегулювання спору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення в повному обсязі складене 17.12.2021.

Суддя Н.П. Побережна