ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/8076/17

провадження № 22-ц/4809/1739/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дуковського О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

скаржник (стягував) - ОСОБА_1 ,

державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Житня Валерія Андріївна,

боржник - ОСОБА_2 ,

представник боржника - адвокат Нікітіна Оксана Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Нікітіна Оксана Вікторівна, на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2021 року в складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

12.05.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2 , в якій просила поновити пропущений нею з поважних причин строк для подання цієї скарги, визнати неправомірною, незаконною та скасувати постанову державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни від 30 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 57993344, зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житню Валерію Андріївну або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення та поновити її порушені права шляхом відновлення виконавчого провадження № 57993344, поновлення чинності арешту майна боржника та вжиття інших заходів примусового виконання рішення суду, зобов`язати Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомити суд і його про виконання ухвали, поставленої за результатами розгляду цієї скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали, у місячний строк з дня надходження до суду постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження, пред`явити до виконання виконавчий лист з примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року, поставленого у цивільній справі № 404/8076/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Скаргу мотивовано тим, що 13 березня 2018 року набрало законної сили рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року, у цивільній справі № 404/8076/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Суд стягнув з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, з 14 грудня 2017 року і по 30 червня 2020 року, за умови продовження навчання ОСОБА_1 , але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

02 січня 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до Фортечного відділу державної виконавчої служби з письмовою заявою про примусове виконання рішення. Матеріали виконавчого провадження від 02 січня 2019 року № 57993344 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 перебували на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби.

27 серпня 2020 року державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби Лубенцем Дмитром Валерійовичем була видана постанова про закінчення виконавчого провадження № 57993344.

30 вересня 2020 року державним виконавцем Фортечного ВДВС Житньою Валерією Андріївною була прийнята постанова про скасування процесуального документа, на підставі якої була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження від 27 серпня 2020 року з огляду на те, що рішення підлягає виконанню до виповнення стягувачу 23 років. Ця постанова не оскаржувалася сторонами виконавчого провадження, а тому набрала законної сили.

12 жовтня 2020 року стягувач звернулась до керівника Фортечного відділу ДВС із заявою у якій просила долучити до матеріалів виконавчого провадження для подальшого виконання: копію договору, копію квитанції, довідку № 20/86 від 29 вересня 2020 року.

За змістом рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року у цивільній справі № 404/8076/17 сплата боржником аліментів на її користь після 30 червня 2020 року має здійснюватися за умови продовження нею навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років.

Згідно виданої Академією адвокатури України довідки від 29 вересня 2020 року № 20/86 підтвержується, що ОСОБА_1 є студенткою денної форми навчання за спеціальністю «Міжнародне право» ступеня магістр першого курсу Академії адвокатури України і закінчує навчання 30 червня 2022 року. Стипендію не отримує.

Вважає, що стягувачем дотримана умова для продовження одержання від боржника аліментів з 30 червня 2020 року по 30 червня 2022 року.

04 травня 2021 року заявник одержала поштою постанову державного виконавця від 30 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 57993344, у якій зазначено, що рішенням суду від 15 лютого 2021 року роз`яснено хід виконання рішення про стягнення аліментів, оскільки рішення є незрозумілим в частині закінчення стягнення аліментів. Судом зазначено про виконання рішення до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2020 року. На момент закінчення виконання заборгованість відсутня.

Проте, наведене не відповідає дійсності, оскільки ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Варакіної Н.Б. від 15 лютого 2021 року, поставленою у справі № 404/8076/17 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду відмовлено.

Боржник ОСОБА_2 останнього разу сплачував аліменти 27 серпня 2020 року у розмірі 6125 грн. Цим платежем погасив заборгованість зі сплати аліментів до 30 червня 2020 року. За період з 01 липня 2020 року по 30 березня 2021 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, про наявність і розмір якої в оскаржуваній постанові не зазначено.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2021 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни від 30 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 57993344.

Скасовано постанову державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни від 30 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 57993344.

Зобов`язано начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відновити виконавче провадження № 57993344.

У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року не виконано, а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є передчасною, тому підлягає скасуванню, а начальник виконавчої служби повинен здійснити дії щодо примусового виконання за вказаним виконавчим листом, відновити виконавче провадження та усунути порушення прав заявника.

Суд також вважав, що інші вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки поновлення чинності арешту майна боржника та вжиття інших заходів примусового виконання рішення суду та пред`явлення у місячний строк з дня надходження до суду постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження, до виконання виконавчого листа з примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року, поставленого у цивільній справі № 404/8076/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів, не входить до повноважень суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник боржника адвокат Нікітіна О. В. подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Вказує, що предметом розгляду у даному провадженні є законність та правомірність постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни від 30.03.2021 про закінчення виконавчого провадження №57993344. Вказане виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, виданим судом на підставі рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2018 у справі № 404/8076/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання в розмірі % частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 14.12.2017 і по 30.06.2020, за умови продовження навчання ОСОБА_1 , але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років. Вказаним рішенням про стягнення аліментів, судом позов задоволено частково з огляду на встановлення відповідних обставин, а саме те, що з 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 навчається у Київському університеті права Національної академії наук України, за контрактом, денної форми, стипендії не отримує. Дата закінчення навчання 30 червня 2020 року.

Вказане судове рішення мотивоване тим, що позивачем заявлено про стягнення аліментів, починаючи з дати подання позову до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, що є безпідставним, оскільки термін закінчення навчання згідно довідки - 30.06.2020 року, а відтак аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 14.12.2017 року і по 30.06.2020 року, за умови продовження навчання ОСОБА_1 , але не більше, ніж досягнення нею віку 23 років.

Тобто із урахуванням того, яка із зазначених обставин настане раніше. Умова «продовження навчання ОСОБА_1 , але не більше, ніж досягнення нею віку 23 років» означає можливість зупинення чи переривання навчання у даному навчальному закладі у зв`язку з академічною відпусткою, карантином тощо. Такі факти мали б підтверджуватися відповідними документами, що було б підставою для правильного нарахування аліментів у відповідні строки (періоди) навчання.

Матеріали як судового так і виконавчого провадження не містять доказів того, що ОСОБА_1 продовжує навчання у Київському університеті права Національної академії наук України після 30.06.2020 у зв`язку з його перериванням чи іншими обставинами.

Відповідно державний виконавець прийняв законне рішення про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з припиненням правовідносин, визначених у рішенні суду, яке стало підставою для стягнення періодичних платежів - аліментів та у зв`язку з відсутністю заборгованості за такими платежами. Стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням останньою в Академії адвокатури України, не вирішено судовим рішенням від 06.02.2018 у справі №404/8076/17, отже є таким що не може бути здійснено на підставі саме цього рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 15.09.2021, суд неповно з`ясував вказані обставини, які мають значення для справи.

Не ураховано, що питання про закінчення виконавчого провадження вирішувалось ще у 2020 році у зв`язку з повним виконанням вказаного судового рішення.

Постановою від 30.09.2020 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.08.2020 у зв`язку з тим, що рішення підлягає виконанню до виповнення стягувачем 23 років. (Без повернення до матеріалів виконавчого провадження виконавчого листа).

У зв`язку із суперечністю дій державного виконавця щодо кінцевого строку здійснення нарахувань за виконавчим листом №404/8076/17, в порядку ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 271 ЦПК України отримано ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.02.2021 у справі №404/8076/17 про відмову у роз`ясненні судового рішення, яким по суті надано роз`яснення щодо строку виконання рішення про стягнення аліментів, а саме кінцевої дати можливості здійснення нарахувань аліментів у даному виконавчому провадженні - 30.06.2020.

Постановою від 30.03.2021, яка є предметом оскарження, закінчено виконавче провадження за виконавчим листом у справі № 404/8076/17, виданим Кіровським районним судом м. Кіровограда 05.12.2018, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення з підстав того, що рішенням суду від 15.02.2021 роз`яснено хід виконання рішення про стягнення аліментів, оскільки рішення є незрозумілим в частині закінчення стягнення аліментів. Таким чином судом зазначено про виконання рішення до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2020. На момент закінчення виконання заборгованість відсутня.

Обґрунтування судом в оскаржуваній ухвалі незаконності дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження 30.03.2021 на підставі ухвали суду від 15.02.2021 щодо відмови у роз`ясненні судового рішення з мотивів скасування такої ухвали судом апеляційної інстанції 30.07.2021 та ухвалення нового судового рішення не заслуговує на увагу. Оскільки, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку державного виконавця здійснювати будь-які дії щодо перевірки інформації, зокрема щодо набрання судовим рішенням законної сили (постанова ВС від 29.09.2021у справі №461/ 7913/ 16-ц, провадження №і61-17834св20).

Суд не врахував наведених у постанові Кропивницького апеляційного суду від 30.07.2021 підстав для скасування ухвали від 15.02.2021. Зокрема про те, що суд допустив порушення норм процесуального права, що полягало в неповідомленні ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду заяви, а також неповно з`ясував обставини справи, щодо закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року. Судом апеляційної інстанції зазначено, що помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що рішення роз`ясненню не підлягає, оскільки: рішення суду виконано, виконавчий лист повернутий суду та перебуває в матеріалах справи, а строк пред`явлення його до виконання закінчився 30.06.2020. Так як на момент звернення ОСОБА_2 у січні 2021 року з заявою про роз`яснення рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від Об лютого 2018 року, виконавче провадження № 57993344 не було закінчене. Натомість суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення, яке просить роз`яснити відповідач є чітким, зрозумілим та таким, що не припускає іншого тлумачення, відсутні підстави для його роз`яснення в порядку ст. 271 ЦПК України. Тобто наявні інші підстави для відмови у роз`ясненні. При цьому, судом апеляційної інстанції в постанові від 30.07.2021 не задоволено вимогу скаржника про зміну мотивувальної частини ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2021 року, шляхом виключення із її тексту абзацу дев`ятого, а також другого, третього та четвертого слова абзацу одинадцятого. А саме: виключення з ухвали речення: «В рішенні суду чітко визначено, що аліменти стягуються до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2020.» та виразу «рішення суду виконано».

Посилаючись на норми п. 7 ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» в оскаржуваній ухвалі від 15.09.2021 Кіровського районного суду м. Кіровограда, зроблено висновки про те, що дії державного виконавця порушують вимоги ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в частині застосування наслідків закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним його виконанням.

Вважає, що з оскаржуваного рішення не є зрозумілим з яких підставі суд дійшов такого висновку. Матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості боржника перед стягувачем. Виконавче провадження закінчено з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» як фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Заборгованість відсутня. Не зазначено яким чином зняття арешту з майна боржника порушує права стягувана при відсутності заборгованості. Вказане свідчить про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Разом з тим, як зазначено вище, при постановленні оскаржуваного рішення суд керувався нормою п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, враховуючи, що стягнення здійснюється на підставі судового рішення, яке виконано в повному обсязі, застосуванню має підлягати норма пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Вказане також свідчить неправильне застосування удом норм матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник стягувача адвокат Флоренко О. Ю. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи ВДВС повідомлявся відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши представника боржника адвоката Нікітіну О. В, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника стягувача адвоката Флоренка О. Ю., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін з таких підстав.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів (а. с.51-52).

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 14 грудня 2017 року і по 30 червня 2020 року, за умови продовження навчання ОСОБА_1 , але не більше, ніж досягнення нею віку 23 років. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат по справі.

На підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист.

03 січня 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем 21 січня 2019 року винесено постанову про арешт майна боржника.

13 січня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження, а 31 січня 2020 року було винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження.

Державним виконавцем 27 серпня 2020 року у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

30 вересня 2020 року вище зазначена виконавча дія була скасована постановою державного виконавця, у зв`язку з тим, що рішення підлягає виконанню до виповнення стягувачем 23 років.

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни від 30 березня 2021 року виконавче провадження № 57993344 було закінчено (а.с.5). Підставою закінчення виконавчого провадження зазначено те, що рішенням суду від 15 лютого 2021 року роз`яснено хід виконання рішення про стягнення аліментів, оскільки рішення є незрозумілим в частині закінчення стягнення аліментів. Судом зазначено про виконання рішення до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а цивільним - процесуальним кодексом України визначено ознаки обов`язковості судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Дії державного виконавця порушують вимог ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в частині застосування наслідків закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним його виконанням.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно довідки, виданої Академією адвокатури України від 28 травня 2021 року, ОСОБА_1 є студенткою першого курсу (денна форма навчання, спеціальність міжнародне право, для здобуття ступеня «магістр»), договір про навчання Змпм від 28 серпня 2020 року про те, що вона навчалась в ТОВ «Академія адвокатури України» в 2020 році протягом наступних місяців: з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року (4 календарних місяці, 4 навчальних місці), що складаються з навчальних днів, днів проведення підсумкового контролю, екзаменаційних сесій, вихідних, святкових та канікулярних днів. За період з 28 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року за навчання було сплачено загальну суму 11500 грн 28 серпня 2020 року - 11500 грн, що надійшли на розрахунковий рахунок (а.с.50).

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з заявою про роз`яснення рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду відмовлено (а.с.53).

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року відмовлено (а.с.54-56).

Встановлено, що зберігаються підстави для виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року, оскільки понолітня дочка боржника ОСОБА_2 продовжує навчання і не досягла 23-річного віку.

Боржником не надано суду доказів на підтвердження виконання рішення суду у добровільному порядку, та сплати аліментів на повнолітню доньку, яка навчається іу зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

За вказаного суд правомірно дійшов висновку про необхідність скасування неправомірної постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Житньої Валерії Андріївни від 30 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 57993344, та зобов`язання відновити виконавче провадження № 57993344.

Обов`язок по проведенню виконавчих дій з примусового виконання виконавчого документа покладено на відповідного державного виконавця, контроль за законністю та повнотою вчинення таких дій покладено на начальника відповідного відділу виконавчої служби, суд не наділений повноваженнями визначати державному виконавцю порядок і строки вчинення ним виконавчих дій у примусовому виконавчому провадженні.

З боку ДВС вказана ухвала суду не оскаржується.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Оцінивши доводи апеляційної скарги та мотиви оскарженого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом першої інстанції положень СК України, ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» при розгляді скарги не викликає розумних сумнівів, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Нікітіної О. В. на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2021 року є необґрунтованою.

Оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Нікітіна Оксана Вікторівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Дуковський

О. І. Чельник