У Х В А Л А

судового засідання

07.12.2021 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Оверко Я.Б.

представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника приватного виконавця - Гриніва Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»-

в с т а н о в и в:

боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулися до суду з скаргою на бездіяльність приватного виконавця, в якій просять визнати їх заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відвід приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича у виконавчих провадженнях ВП № 66514169 і ВП № 66514224 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10, виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 1111 «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн., судових витрат в розмірі 1700 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та у виконавчому провадженні ВП № 66514047 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10, виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 964 584,55 грн. правомірною.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича перебувають виконавчі провадження №66514169, № 66514224, по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10, виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП "Тур-Ретур" на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн., судових витрат в розмірі 1700 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Крім цього, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича перебуває виконавче провадження ВП № 66514047 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10, виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 964 584,55 грн.

23.08.2021 року вони рекомендованим листом через «Укрпошту» на адресу приватного виконавця Білецького І.М. - м.Львів, вул. Київська,1, скерували заяву про відвід приватного виконавця.

Вказують, що зазначену заяву отримано приватним виконавцем, оскільки її скан-копію він розмістив в матеріалах виконавчих проваджень, внесених до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua. Однак, їх заява приватним виконавцем проігнорована, вони не отримали постанови ні про самовідвід, ні про відмову у відводі. В результаті таких дій, вважають, що приватний виконавець проявив бездіяльність та вказують, що він підлягає відводу, оскільки ним виконавчі провадження відкриті з грубим порушенням законодавства України та з багаточисельними помилками. Окремі факти ним зфальсифіковані. Таким чином вважають, що дії державного виконавця протирічуть ст.ст. 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження» та наявні факти з боку державного виконавця, що викликатимуть сумнів у неупередженості або об`єктивності приватного виконавця Білецького І.М., що у відповідності до п.3 ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» є підставами для його відводу. Крім того зазначають, що між приватним виконавцем та боржниками існує реальний конфлікт інтересів, який в подальшому може виникнути під час дій у виконавчих провадженнях, зважаючи на наявність двох кримінальних проваджень відкритих відносно приватного виконавця Білецького І.М. Таким чином вважають, що у скаржників виникла підстава для звернення до суду із цією скаргою для захисту своїх законних прав та інтересів. Просять скаргу задовольнити.

Разом з тим, 15.11.2021 року боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 подали до суду доповнення до скарги, до якої просять відвести приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від виконавчих проваджень ВП № 66514169 і ВП № 66514224 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10 , виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн., судових витрат в розмірі 1700 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та у виконавчому провадженні ВП № 66514047 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10, виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 964 584,55 грн. правомірною.

В обґрунтування доповнень до скарги покликаються на те, що на їх думку виконавчі провадження № 66514169, № 66514224, № 66514047 відкриті 13.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем на підставі ксерокопій виконавчих листів, що є недопустимо та протиправно.

Крім того, на їх адресу надійшла відповідь з Міністерства юстиції України за № 93796/КО-26554/20.5.1 від 13.10.2021 року, стосовно діяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. щодо здійснення виконавчих проваджень № 66514169, № 66514224 та № 66514047 та вважають, що згідно довідки за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. встановлено такі факти порушення чинного законодавства:У зв`язку з чим, вважають, що зазначені обставини є підставою для відводу приватного виконавця.

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, пояснення дав аналогічні викладеним до скарги та до доповнень до скарги. Просить скаргу задоволити.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання скарги, не з`явилася та підставі ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути скаргу у її відсутності, оскільки її неявка не є перешкодою для її розгляду.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву про заслухання даної скарги у його відсутності.

Представник оскаржуваної особи - адвокат Гринів Т.В. у судовому засіданні скаргу заперечив та пояснив, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. дія в межах Закону «Про виконавче провадження», тому вважає, без згоди органу опіки та піклування реалізації квартири на прилюдних торгах є не можливою. Просив суд винести справедливе рішення по даній справі.

Представник оскаржуваної особи - адвокат Гринів Т.В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та пояснив, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. діє в межах Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що аргументи щодо відводу приватного виконавця, які наведені боржниками у своїй скарзі є безпідставними та надуманими. В розумінні Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у приватного виконавця відсутній конфлікт інтересів. Додатково пояснив, що згідно квитанції про відправлення поштової кореспонденції долученої до скарги, приватним виконавцем було отримано лише лист із заявою ОСОБА_2 від 18.08.2021 року по виконавчому провадженні №65641593 де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем ТОВ «Цикл Фінанс». Відтак, заява про відвід приватного виконавця від 18.08.2021 року на яку посилаються скаржники до приватного виконавця не надходила. Просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представник оскаржуваної особи - адвоката Гриніва Т.В., дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 10.06.2010 року Франківським районним судом м. Львова було винесено рішення по справі №2-2830/10 за позовом ВАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-ретур» про стягнення заборгованості, на підставі якого стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн.; стягнуто солідарно зОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 964 584,55 грн. та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-ретур» на користь філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрат в розмірі 1 700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви.

05.04.2011 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.06.2010 року залишено без змін.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року заяву ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» задоволено.

Замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» у виконавчому листі по справі №2-2830/10 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-ретур» на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором №244/МБ-ЦВ від 04.12.2007 року на його правонаступника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

08.09.2021 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргуОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року заяву ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» задоволено.

Замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» у виконавчих листах по справі №2-2830/10 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитними договорами № 643/05-Ф від 03.08.2005 року та № 35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року на його правонаступника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М.перебувають виконавчі провадження №66514169, № 66514224, з примусового виконання двох виконавчих листів № 2-2830/10, виданих 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП "Тур-Ретур" на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн., судових витрат в розмірі 1700 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

13 серпня 2021 року приватним виконавцем Білецьким І.М.винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66514169.

13 серпня 2021 року приватним виконавцем Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66514224.

26 листопада 2021 року приватним виконавцем Білецьким І.М. на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу(ВП № 66514047). У зв`язку з цим, суд вважає, що в межах даного виконавчого провадження обставини такої скарги не досліджується.

Згідно положення ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормою ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно вимог ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно вимог Закону виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Приватний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, та користуватися іншими правами, наданими законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» питання про відвід приватному виконавцю, який не заявив самовідвід, вирішується самим приватним виконавцем у строк до п`яти робочих днів після надходження заяви про відвід.

У випадку самовідводу приватного виконавця він зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу або передати його за згодою стягувача іншому приватному виконавцю чи відповідному органу державної виконавчої служби.

Постанова приватного виконавця про самовідвід або про відмову у відводі може бути оскаржена стягувачем, боржником або їхніми представниками до суду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо: 1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи. Пов`язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб. Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов`язаними; 2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем; 3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів; 4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Зазначений вище перелік підстав для відводу приватного виконавця є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів виконавчих проваджень, які надані представником приватного виконавця вбачається, що подана заява про відвід приватного виконавця від 18.08.2021 року/а.с.7-13/ на яку посилаються скаржники до приватного виконавця не надходила. Відповідних доказів щодо отримання такої заяви приватним виконавцем боржниками суду не було надано.

При цьому, суд звертає увагу, що з наданої боржниками копії фіскального чеку/а.с.7/ не можливо достеменно встановити її надіслання, у той час відсутні будь-які інші відомості, що містилося рекомендоване поштове відправлення із заявою про відвід приватного виконавця від 18.08.2021 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із ненадходженням до приватного виконавця даної заяви, підстави для її розгляду у відповідності до ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у приватного виконавця не було, а отже і відсутня бездіяльність приватного виконавця щодо ненадання боржникам інформації по результатам розгляду такої заяви.

Крім цього, суду вважає, що скаржники мають право, за наявності достатніх правових підстав, повторно звернутися з відповідною заявою до приватного виконавця про його відвід та в порядку визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що за своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно пов`язано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

Разом з тим, з викладених у скарзі доводів суд не може погодитися з тим, приватний виконавець має реальний конфлікт інтересів з боржниками.

Відтак, доводи скарги про відвід приватного виконавця на об`єктивних даних не ґрунтуються й мотивовані суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при примусовому виконанні виконавчих проваджень №66514169, № 66514224. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження власних доводів боржниками не подано.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення і дії приватного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право боржників не було порушено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 247, 258-261, 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 15.12.2021 року.

Суддя Мартинишин М.О.