КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/1086/20
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1242/2021
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
суддя-доповідач Слюсар Т.А.
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", товариство з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", ТОВ «Агрошляхбуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 89966 грн 86 коп. завданої майнової шкоди та 5 000 грн моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 7 816 грн, які складаються з наступного: 1 816 грн - судовий збір; 1 500 грн - витрати на залучення спеціаліста оцінки майнових збитків; 4 500 грн - втрати на правову допомогу. В задоволенні решти вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено та покладено їх на позивача.

Непогодившись з оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року скасовано, ухвалено по справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2 724 грн.

07 грудня 2021 на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 зазначив, що під час ухвалення судового рішення, суд не вирішив питання стосовно стягнення понесених відповідачем витрат у суді першої інстанції в розмірі 15 878 грн.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, приходить до наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Питання про ухвалення додаткового рішення підлягає вирішенню без виклику сторін.

При ухвалені постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Встановлено, що під час розгляду справи, питання судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, судом не вирішувалося.

Із змісту ч. ч. 1, 8, 13 ст. 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Убачається, що 15.06.2021 року ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , де відповідач зазначив, що очікує понести витрати у зв`язку із розглядом справи у розмірі 21 200 грн, які складається з: оплата з проведення експертизи - 5 000 грн, послуги адвоката: представництво адвоката в суді першої інстанції (2 500 грн за одне судове засідання) - 10 000 грн (4 судових засідання); підготовка та складання документів, клопотань, заяв, інше (500 грн за оду стор.) 5 000 грн; консультація адвоката, узгодження правової позиції - 1 200 грн. (а.с. 98 т. 2).

27.07.2021 року адвокат Романенко Г.П. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив долучити докази щодо розміру судових витрат, а саме: копія договору про надання правничої допомоги від 03.06.2021 року (а.с. 145-149 т.2); копія додатку до договору про надання правничої допомоги від 03.06.2021 року (а.с. 150 т.2); акт надання правничої допомоги від 26.07.2021 року (а.с. 150а).

Під час прийняття 16 листопада 2021 року постанови Київським апеляційним судом не було розглянуто питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як уже зазначалося, що у відзиві відповідачем було зазначено, орієнтовну суму в розмірі 21 200 грн., а у заяві адвоката Романенка Г.П. зазначено, що відповідачем було понесено витрати у розмірі 15 878 грн.

У відповідності до вимогч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

З матеріалів справи вбачається, що окрім копії договору про надання правничої допомоги від 03.06.2021 року; копії додатку до договору про надання правничої допомоги від 03.06.2021 року та акту надання правничої допомоги від 26.07.2021 року, з якого убачається, що Виконавець надав Клієнту правничу допомогу у справі № 373/1086/20, а саме : консультація адвоката, узгодження правової позиції -1 год. х 1 189 грн.(50%ПМ) = 1 189 грн, попереднє опрацювання матеріалів, аналіз законодавства та судової практики по спірним правовідносинам, формулювання правової позиції - 1 год. х 1 189 грн.(50%ПМ) = 1 189 грн, участь у суді першої інстанції - 2 500 грн х 3 засідань (23.06.21 р., 19.07.21 р., 21.07.21 р.) = 7 500 грн, підготовка та складання відзиву на позовну заяву від 15.07.2021 р. - 3 000 грн, підготовка та складання клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи від 23.07.2021 р. - 2 арк. х 500 грн. = 1 000 грн, підготовка та складання клопотання про виклик свідків від 23.07.2021 р. - 2 арк. х 500 грн. = 1 000 грн, підготовка та складання заяви про відшкодування судових витрат від 27.07.21 р. - 2 арк. х 500 грн. = 1 000 грн, що складає разом 15 878 грн.

Між тим, з урахуванням відсутності підтвердження витрат на правову допомогу, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі заявлених витрат, понесених відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення заявленого розміру та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених по справі витрати на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 351 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: