Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/75/2021 Справа № 2-9152/2003
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю секретаря судового засідання Андросової П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить зобов`язати Московський ВДВС у місті Харкові Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , накладений Постановою Державного виконавця ВДВС Московського районного управління юстиції від 02.07.2004 року серія АА № 127138.

В обґрунтування скарги представник боржника зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.10.2003 року по справі № 2-9152/2003 позовні вимоги позивача задоволено та з ОСОБА_1 стягнуто на користь СП «Український мобільний зв`язок» суму основного боргу в розмірі 426,82 грн., суму штрафних санкцій в розмірі 576,72 грн.: державне мито, сплачене при поданні позову в суд в сумі 51 грн., а всього 1054,04 грн. Постановою Державного виконавця ВДВС Московського районного управління юстиції від 02.07.2004 року серії АА № 127138 при примусовому виконанні виконавчого листа 2-9152, виданого 29.09.2003 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь СП «УМЗ» коштів в розмірі 1054, 94грн, накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . Наданий час арешт не скасований. Вказав, що 16.03.2021 року ПАТ «ВФ Україна», яка є правонаступником ЗАТ «УМЗ», повідомило, що станом на 16.03.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «ВФ Україна» відсутня та претензій не має до останнього. 16.09.2021 року засобами електронного зв`язку по електронній пошті на адресу Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), подано заяву з проханням зняти арешт з майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Державного виконавця ВДВС Московського районного управління юстиції від 02.07.2004 року серія АА № 127138. 17.11.2021 року отримано відповідь за № 153674 від 27.10.2021 року, якою у знятті арешту відмовлено, оскільки на примусовому виконанні у ВДВС не перебуває виконавчих проваджень, в рамках яких було б накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 . Крім того, зазначено, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним виконавцем Московського ВДВС районного управління юстиції, накладено арешт на нерухоме майно боржника, проте надати більш детальну інформацію не має можливості, у зв`язку із спливом строку зберігання виконавчих проваджень , переданих до архіву органу державної виконавчої служби. Таким чином, представник боржника просив скаргу задовольнити та зняти арешт з майна боржника.

В судове засідання боржник та його представник не з`явились, надали суду заяву з проханням розглядати скаргу за його відсутності.

Стягувач ПАТ «ВФ Україна» та представник Московського ВДВС у місті Харкові Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Враховуючи ч. 2 ст. 450 ЦПК, згідно якої неявка належним чином повідомленого стягувача, боржника, приватного виконавця не перешкоджає розгляду скарги по суті, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13.10.2003 року у справі № 2-9152/2003, стягнуто з ОСОБА_1 на користь СП «Український мобільний зв`язок» суму основного боргу в розмірі 426,82 грн., суму штрафа в розмірі 576,72 грн., державне мито, сплачене при поданні позовної заяви в суд в сумі 51 грн., а всього в розмірі 1054, 04 грн.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем Московського районного управління юстиції при примусовому виконання в/л № 2-9152, виданого 29.09.2003 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь СП «УМЗ» 1054,04 грн. накладено арешт на квартиру , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 та заборонено здійснювати її відчуження.

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації ХМР» від 13.09.2021 року, накладений арешт не знято.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_3 знаходиться у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , на частину якої, накладено обтяження на підставі постанови ВДВС Московського районного управління юстиції від 02.07.2004 року.

Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок», надано відповідь, що станом на 16.03.2021 року заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_1 відсутня та останній не має претензій до ОСОБА_1 .

На звернення представника боржника з приводу скасування арешту майна ОСОБА_1 , Московським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надано відповідь, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень в рамках якого було б накладено арешт на нерухоме майно боржника. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним виконавцем Московського відділу державного виконавчої служби районного управління юстиції, було накладено арешт на нерухоме майно боржника, згідно постанови АА № 127138 від 02.07.2004 року. Надати більш детальну інформацію та зняти арешт з майна не має можливості, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, окрім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.ч.3,4,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частини 2 ст. 85 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV«Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент накладення арешту) Скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби подається до суду, який видав

виконавчий документ.

Згідно статті 52 цього Закону визначено, Стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Положеннями ч. 6 ст. 24 цього Закону визначено, що За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно зі статтею 55 Закону № 606-ХІV Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом , зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Правове регулювання вказаних положень на сьогодні здійснюється положеннями статей 48, 50, 56 та 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження».

Верховний Суд розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року по справі 304/2494/20 зазначив у п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 №6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

При розгляді даної скарги суд враховує, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження за виконавчим листом 2-9152/2003, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно ОСОБА_1 як боржника було накладено арешт, який не був скасований після закінчення виконавчого провадження.

Підставами скарги є наявність арешту, накладеного на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, арешт на яке не знято, при цьому налано інформацію Московським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства бстиції (м. Харків), що останній не є боржник у жодному виконавчому провадженні, що знаходиться на примусовому виконанні Відділу, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , чим порушується право власності ОСОБА_1 , внаслідок чого він позбавлений в повній мірі користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд.

Арешт на майно ОСОБА_1 був накладений в рамках примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 2-9152/2003 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь СП «Українським мобільний зв`язок», яка на даний час відсутня, про що свідчить відповідь правнаступника ПрАТ «ВФ Україна».

З метою зняття арешту з майна, представник ОСОБА_1 адвокат Чехов Д.А. звернувся Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із клопотанням про зняття арешту з майна боржника, проте отримав відмову, у зв`язку із знищенням архіву виконавчих проваджень за спливом строку їх зберігання

Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження, та сплив трьох років після закриття виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому, на думку суду, є підставою для скасування арешту, накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА №127138 від 02.07.2004 року, реєстраційний номер обтяження 1227338 та зобов`язання Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме - квартири АДРЕСА_1 , накладений Постановою Державного виконавця відділу державної вмконавчої служби Московського районного управління юстиції від 02.07.2004 року серія 127138.

Разом з тим, враховуючи, що виконавче провадження не зберіглось у Московському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків),в рамках якого накладений арешт, тому судом не вирішувалось питання при правомірність/неправомірність дій державного виконавця.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 261,353,354, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 щодо зобов`язання вчинити певні дії Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити.

Зобов`язати Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме - квартири АДРЕСА_1 , накладений Постановою Державного виконавця відділу державної вмконавчої служби Московського районного управління юстиції від 02.07.2004 року серія 127138.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя -О. О. Маньковська