Справа № 450/1529/20 Провадження № 2/450/460/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПАТ «СК «Українська страхова група», ПрАТ «СК «Провідна» про (предмет спору): відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в її користь моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Даний позов обґрунтовує наступним. 17.08.2018 року на національній дорозі №28 у місцевості Лєщава Долька, Підкарпатського воєводства, мала місце дорожньо транспортна пригода. Внаслідок ДПТ автобус марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який рухався у напрямку місцевості Перемишль, та перевозив 53 пасажири, серед яких була позивач, вдарився в захисний бар`єр, з`їхав з дороги, зсунув з насипу та перекинувся на дах. Наслідком ДТП була смерть трьох осіб у час та на місці події, а інші пасажири у кількості 50 чоловік отримали тілесні травми різного характеру. Згідно вироку Окружного суду в Перемишлі ІІ Кримінального відділу Республіки Польща від 12.06.2019 року винним у спричиненні дорожньо транспортної пригоди визнано водія автобуса ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, наслідки яких відчуває до цього часу, та які проявляються у значних фізичних та моральних стражданнях позивачки (втрата працездатності, постійні болі, порушення звичного способу життя, психоемоційний стан). ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» сплатили позивачці страхове відшкодування. Зазначає, що відповідно до відомостей Полісу обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» власником автобусу марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 . Оскільки водій ОСОБА_5 , протиправна поведінка якого стала наслідком ДТП, перебував у трудових відносинах із власником автобусу марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_4 , останній повинен нести відповідальність за шкоду, завдану його працівником під час виконання трудових обов`язків. Моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням оцінює у 250000 гривень, які просить стягнути з відповідача. За таких обставин позивач змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Позиція відповідача: в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у встановлений строк не надав суду відзиву на позовну заяву без поважних причин. Представник відповідача, адвокат Олешко Т.О. в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не обгрунтовані належними, допустимими та достатніми доказами, а саме позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач ФОП ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП був власником транспортного засобу автобусу марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та водій автобусу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 перебував з ним в трудових відносинах. З цих підстав позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити.

Позиція третіх осіб:

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоч належним чином повідомлялося про дату та час розгляду справи. Скерувало до суду пояснення, з яких вбачається, що таке є правонаступником ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Зазначає, що на дату ДТП транспортний засіб автобус марки MAN 18/420, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування Зелена картка №UA022/13894954. Відповідно до документів, наданих потерпілою особою та винуватцем ДТП, ПАТ «СК «УСГ» 05.11.2019 року сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 20487,24 грн. за шкоду, заподіяну здоров`ю.

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоч належним чином повідомлялося про дату та час та місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 28.05.2020 року ухвала про відкриття провадження; 01.07.2020 року пояснення ПАТ «СК «Українська страхова група»; 01.07.2020 року заява ПАТ «СК «Українська страхова група» про залучення як правонаступника ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»; 19.08.2020 року клопотання адвоката Скиби В.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 19.08.2020 року ухвала про відмову у задоволенні клопотання; 25.08.2020 року заява відповідача про відкладення розгляду справи; 25.08.2020 року ухвала про залучення ПАТ «СК «Українська страхова група», як правонаступника ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»; 27.08.2020 року скерування ухвали; 22.09.2020 року клопотання ПАТ «СК «УСГ» про відкладення розгляду справи; 29.09.2020 року клопотання адвоката Скиби В.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 05.10.2020 року клопотання адвоката Скиби В.М.; 05.10.2020 року ухвала про відмову у задоволенні клопотання; 30.11.2020 року заява адвоката Скиби В.М. про ознайомлення з матеріалами справи; 30.11.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 20.01.2021 року клопотання ПАТ «СК «УСГ» про відкладення розгляду справи; 26.01.2021 року клопотання адвоката Скиби В.М.; 01.03.2021 року заява адвоката Скиби В.М. про допит свідка; 01.03.2021 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 15.03.2021 року клопотання ПАТ «СК «УСГ» про розгляд справи у відсутності представника; 21.05.2021 року заява адвоката Олешко Т.О. про відкладення судового засідання; 24.05.2021 року клопотання адвоката Скиби В.М. про відкладення судового засідання; 24.05.2021 року ухвала судового засідання; 25.05.2021 року клопотання ПАТ «СК «УСГ» про розгляд справи у відсутності представника; 29.06.2021 року клопотання ПАТ «СК «УСГ» про відкладення судового засідання; 16.10.2021 року клопотання адвоката Скиби В.М. про відкладення судового засідання; 18.10.2021 року ухвала судового засідання.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 17.08.2018 року на національній дорозі №28 у місцевості Лєщава Долька, Підкарпатського воєводства, мала місце дорожньо транспортна пригода. Внаслідок ДПТ автобус марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який рухався у напрямку місцевості Перемишль, та перевозив 53 пасажири, серед яких була позивач, вдарився в захисний бар`єр, з`їхав з дороги, зсунув з насипу та перекинувся на дах. Наслідком ДТП була смерть трьох осіб у час та на місці події, а інші пасажири у кількості 50 чоловік отримали тілесні травми різного характеру. Згідно вироку Окружного суду в Перемишлі ІІ Кримінального відділу Республіки Польща від 12.06.2019 року винним у спричиненні дорожньо транспортної пригоди визнано водія автобуса ОСОБА_5 , який діючи навмисно передбачаючи можливість спричинення катастрофи в автомобільному русі і погоджуючись на її здійснення, спричинив згадане зіткнення, що загрожувало життю і здоров`ю багатьох осіб таким чином, що керуючи автобусом марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , перевозячи 53 пасажири, застосовуючи невідповідну техніку керування навмисно порушив правила безпеки автомобільного руху, не дотримався особливої обережності на трасі проїзду, у сім разів перевищив адміністративно дозволену швидкість на місцевості без проживання людей, рухаючись зі швидкістю 82/85 км/год, а потім близько 100-102 км/год, а також проігнорував дорожні знаки та попереджувальні табло, розміщені на трасі проїзду, на відрізку зі значним зниженням і небезпечними поворотами, а в місці, де було обмеженні швидкості до 30 км/год, керував транспортним засобом зі швидкістю більшою, ніж адміністративно допустима, близько 70,0-72,0 км/год - яка було небезпечна і не давала можливості контролювати транспортний засіб, що в результаті спричинило втрату контролю над транспортним засобом, втрату можливості контролю руху транспортного засобу та виникнення ДТП. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості. Позивач зазначає, що вона тривалий час лікувалася, зазнала сильного фізичного болю та страждань під час лікування, перенесла нервовий стрес під час ДТП, отримала важку моральну травму, пов`язану з емоційним та фізичним станом, а також з процесом реабілітації від отриманих тілесних ушкоджень та до цього часу до нормального життя не повернулася, що є підставою для стягнення на її користь заподіяної моральної шкоди. Як доказ таких надала до суду копію інформаційної карти Відділення нейрохірургії Спеціалізованої лікарні ім. Едмунда Бернацького у Мєлці з перекладом на українську мову, копію історії хвороби відділення швидкої допомоги спеціалізованої лікарні в Саноку з перекладом на українську мову; копії листків непрацездатності серії АДР №238826, серії АДР №203984, серії АДР 286330, серії АДР №286633, серії АДР №286282, серії АДР №277005, серії АДР №277324, серії АДР №277700, серії АДШ № 119834, копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3247 КНП «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради, консультативні висновки спеціалістів.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_6 , яка підтвердила негативні наслідки фізичного та морального характеру, спричинені позивачці дорожньо- транспортною пригодою.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автобусом марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» № UA/022/13894954. Згідно листа ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» від 04.12.2019 року №517 у відповідності до наданих документів страхової справи № ЦВ-ЦВ-7381 та умов Договору, Товариство сплатило позивачці 05.11.2019 року страхове відшкодування в розмірі 20487,24 грн. за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто свої зобов`язання перед позивачем виконало, що підтверджується копією платіжного доручення №9979 від 05.11.2019 року та поясненнями ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що на момент розгляду даної справи правонаступником товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (протокол №16, договір про приєднання Глобус до УСГ, передавальний акт майна від 19.12.2019, відповідно до яких всі права та обов`язки Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» переходять до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», зокрема вхідні судові справи ТДВ СТДВ «Глобус» станом на 19.12.2019 та документи до них).

Відтак, ухвалою суду від 25.08.2020 року суд замінив у даній цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» його правонаступником Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група», залучивши його до участі в справі.

Згідно листа від 30.09.2019 року №17-12/6923 ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до умов Договору добровільного страхування подорожуючих за межами України №ТМ/3583342, здійснило виплату страхового відшкодування по справі №, на загальну суму 136225,10 грн., які були перераховані на рахунок позивачки та на рахунок Асистуючої компанії ТОВ «Коріс Україна».

Позивач в позовній заяві в обґрунтування заявлених до відповідача вимог посилається на те, що «згідно відомостей, зазначених в Полісі обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка № UA/022/13894954, власником автобусу марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 ». Стверджує, що водій ОСОБА_5 , протиправна поведінка якого стала наслідком ДТП, перебував у трудових відносинах із власником транспортного засобу - автобусу марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 . ОСОБА_4 , як власник транспортного засобу повинен нести відповідальність за шкоду, завдану його працівником під час виконання ним трудових обов`язків.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами), шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки.

Автобусом марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди керував водій ОСОБА_5 , вина якого у спричиненні даного ДТП встановлені вироком Окружного суду в Перемишлі ІІ Кримінального відділу Республіки Польща від 12.06.2019 року.

Разом з тим, як встановлено судом, на момент ДТП (станом на 17.08.2018 року) транспортний засіб автобус марки MAN, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування Зелена картка №UA022/13894954.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтями 4, 5 зазначеного Закону визначено суб`єкти та об`єкти обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, якими, зокрема є: суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Визначення термінів «страхувальник» та «власник транспортного засобу» наведені у ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

З наведеного слідує, що вказані терміни не є тотожними поняттями.

Як вбачається з Полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» № UA/022/13894954, ОСОБА_4 26.07.2018 року застрахував транспортний засіб автобус марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Однак, вищевказаний Поліс № UA/022/13894954 не є тим документом, який дає підстави стверджувати про власність чи інше законне володіння транспортним засобом. Жодних доказів, які б підтверджували, що власником автобусу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП, був ФОП ОСОБА_4 позивачем не представлено. Окрім того, позивачем не доведено та не підтверджено доказами, і наявності на момент вчинення ДТП трудових відносин між водієм автобуса марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та відповідачем ФОП ОСОБА_4 .

За таких обставин підстав для відшкодування моральної шкоди відповідачем фізичною особою - підпримцем ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач не знайшли підтвердження під час судового засідання, суд доходить висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167, 1172, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», , 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», , 03049 м. Київ, Повітрофлоцький проспект, 25.

Повний текст рішення складений 15.12.2021 року.

СуддяД. А. Кукса