КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Фролової І.В.,-

встановив:

У грудні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із названим позовом.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 490946006 від 25 вересня 2015 року у розмірі: 54 206 грн 86 коп., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102 грн 00 коп., понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

17 квітня 2021 року представника ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Просив включити до судових витрат витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн та вирішити питання судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким стягнути з позивача на користь відповідача 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засідання представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що представником відповідача не надано підтвердження оплати гонорару та інших витрат.

Проте повністю погодитися з висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріали справи містять договір № 90-С про надання правової допомоги від 30 червня 2020 року, укладений між АО «Євстігнєєв, Сидоренко і Партнери» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5.1. договору, формою винагороди Об`єднання за правової допомоги замовнику є гонорар.

Згідно п. 5.2. договору, вартість правової допомоги за даним договором визначається згідно додатків до договору або додаткових угод до договору, що є невід`ємною частиною договору, та складає суму коштів сплачених за цим договором замовником Об`єднанню. Визначення суми вартості (розмір гонорару) правової допомоги за певний строк чи конкретну дію або справу здійснюється Об`єднанням та відображається в акті приймання-передачі правової допомоги (послуг).

Грошова сума, вказана у п. 5.2. договору, перераховується замовником на рахунок Об`єднання не пізніше 5 календарних днів з дня підписання акту прийому-передачі правової допомоги (послуг), якщо інше не визначено додатком до договору (п. 5.3. договору)

Згідно додатку № 3 до договору № 90-С про надання правової допомоги від 30 червня 2020 року, сторони погодили, що гонорар становить 2 500 грн за одну годину надання правової допомоги адвокатом та 2 500 грн за забезпечення адвокатом судового представництва замовника.

Пунктом 4 додатку встановлено, що замовник додатково сплачує гонорар успіху у розмірі 5 000 грн протягом 60 днів з дати набрання рішенням законної сили.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 надано: акт № 3 приймання-передачі правової допомоги (послуг) договору № 90-С про надання правової допомоги від 30 червня 2020 року та додатку № 3 від 30 червня 2020 року; звіт про витрачений час на надання правової допомоги та супутніх витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Клієнт і адвокат мають право визначати у договорі розмір гонорару на власний розсуд, залежно від матеріальних можливостей одного та досвіду і кваліфікації іншого.

Проте це не значить, що сторона, яка повинна компенсувати витрати на правничу допомогу, має це робити в повному обсязі.

У суді першої інстанції представником ТОВ «Вердикт Капітал» подано заперечення проти клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Колегія суддів бере до уваги, що у даній справі адвокатом складено лише відзив на позовну заяву та клопотання про ухвалення додаткового рішення. Адвокат не приймав участь у судових засіданнях.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що визначений гонорар у розмірі 25 000 грн є завищеним та не обґрунтованим.

Отже, колегія суддів вважає, що з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі10 000 грн.

Висновок суду першої інстанції про те, що представником відповідача не надано доказів на підтвердження сплати зазначеного гонорару, а тому такі витрати не підлягають стягненню є помилковим, оскільки законом передбачена також можливість сплати послуг адвоката клієнтом в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 18 травня 2021 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г.Музичко

В.І. Олійник