Провадження 2/127/5646/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Скутельник Інна Анатоліївна, приватний нотаріус Лукашенко Володимир Борисович про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Скутельник І.А., приватний нотаріус Лукашенко В.Б. про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину та просила накласти арешт на нерухоме майно вбудовані нежитлові приміщення № 43, загальною площею 839 кв.м., складається з: 43-1 коридор, площею 7,3 кв.м., 43-2 каса, площею 5,9 кв.м., 43-3 туалет, площею 1,3 кв.м., 43-4 кабінет площею 6,3 кв.м., 43-5 коридор площею 2,3 кв.м., 43-6 зал, площею 54,0 кв.м., 43-7 вітрина, площею 6,8 кв.м. Загальна площа 83,9 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам ст.151 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати у заяві про забезпечення позову та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування певного заходу забезпечення позову, зазначити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, як вбачається із заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вказаним вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві не зазначено обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, в змісті заяви не зазначено причину вжиття заходів забезпечення позову, а саме яким чином може виникнути істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, без вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що при поданні заяви про забезпечення позову порушено вимоги ст. 151 ЦПК України в частині зазначення необхідності і доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

До заяви не надані докази, які б свідчили про необхідність і доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно вбудовані нежитлові приміщення № 43, загальною площею 83,9 кв.м., складається з: 43-1 коридор, площею 7,3 кв.м., 43-2 каса, площею 5,9 кв.м., 43-3 туалет, площею 1,3 кв.м., 43-4 кабінет площею 6,3 кв.м., 43-5 коридор площею 2,3 кв.м., 43-6 зал, площею 54,0 кв.м., 43-7 вітрина, площею 6,8 кв.м.

В той же час, заявник не довів намірів відповідача чинити перешкоди, до заяви не подано жодного доказу з приводу того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд звертає увагу на зазначення заявником у заяві про забезпечення позову інформації щодо недоречності застосування зустрічного забезпечення. Однак, суд звертає увагу заявника на те, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником. Натомість, заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява в частині забезпечення позову не відповідає вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Також до заяви про забезпечення позову не надано копії заяви та додатків до неї особі, стосовно якої стосується забезпечення позову.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин у відповідності до ч. 9 ст.153 ЦПК України заява підлягає поверненню заявнику.

Повернення клопотання (заяви) не перешкоджає можливості повторного її подання до суду у разі усунення недоліків, що наведені в мотивувальній частині ухвали.

При цьому, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 , згідно квитанції № 0.0..1 від 15.12.2021 року, було сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Скутельник Інна Анатоліївна, приватний нотаріус Лукашенко Володимир Борисович про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 40 копійок, що було сплачено згідно квитанції № 0.0..1 від 15.12.2021 року.

Роз`яснити заявнику, що вона має право на повторне звернення до суду з цією заявою у разі виправлення недоліків, які стали підставою для повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя