РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/342/21
Провадження № 2/327/119/2021
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

03.12.2021 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд витребувати у ОСОБА_2 власність позивача, зобов`язати відповідача віддати пасіку та інше майно, яке є його власністю, зобов`язати відповідача не чинити перешкод при вивозі пасіки та іншого обладнання з двору будинку АДРЕСА_1 . Крім того, у заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат, а саме сплачений судовий збір.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 10 листопада 2021 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги, передбачені стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.3-5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії пред`явлення позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при пред`явленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Суд не оцінюючи доказів, звертав увагу позивача на те, що зміст позовних вимог є непослідовним, не відповідає змісту позовної заяви та долучених до нього у якості доказів документах.

Так, ОСОБА_1 прохав витребувати у ОСОБА_2 пасіку та інше майно, при цьому кількість та найменування майна, взагалі не визначені в прохальній частині позовної заяви. За змістом позову пасіка складається з вуликів в кількості 27 шт., а під іншим майном мається на увазі компресор ХЗКО, зарядний пристрій РС-50, зварювальний апарат ММА-250, машина ручна електрична свердлильна ДУ 580 ЄР, кормоподрібнювач КР - 20С, оприскувач бензиновий YT 85140, кормушки для бджіл в кількості 30 шт., рамки для вулика у кількості 100 шт., димар, медогонка, бочки під мед 15 шт. та бідони пластикові об`ємом 40 л. в кількості 4 шт..

При цьому, за змістом позовної заяви ОСОБА_1 посилався на норми закону щодо вільного володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а також захисту свого порушеного права шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином, майно яке прохає витребувати позивач, має беззаперечно належати саме йому. При цьому, вимога про зобов`язання відповідача віддати пасіку та не чинити перешкод при вивозу майна позивача, на переконання суду, є нікчемною та не ґрунтується на законі.

Разом з тим, позивачем взагалі не зазначено та не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що компресор ХЗКО, зарядний пристрій РС-50, зварювальний апарат ММА-250, машина ручна електрична свердлильна ДУ 580 ЄР, кормоподрібнювач КР - 20С, оприскувач бензиновий YT 85140, кормушки для бджіл в кількості 30 шт., рамки для вулика у кількості 100 шт., димар, медогонка, бочки під мед 15 шт. та бідони пластикові об`ємом 40 л. в кількості 4 шт. належать саме йому, а також, що ОСОБА_2 незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа вищевказаним майном та вуликами в кількості 27 шт., у тому числі з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою та із змісту позову вбачається, що саме позивач вирішував питання про місце розміщення пасіки за їх спільним місцем реєстрації та за фактичним місцем проживання відповідача.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, яка за своїм характером є майновою.

Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Визначення ціни позову є необхідним для подальшого вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами.

У позовній заяві ціну позову взагалі не визначено і не зазначено.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, визначитися зі змістом позовних вимог, у тому числі відредагувати зміст позовних вимог та викладених у позові обставин, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують їх, надати обґрунтований розрахунок сум, що оспорюють ся, а також зазначити ціну позову.

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 7 днів з дня отримання позивачем ухвали. Ухвала суду отримана позивачем 23 листопада 2021 року, а його представником ОСОБА_3 - 25 листопада 2021 року.

01 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_4 адвокат Кісельов О.М. подав до суду лист, в якому повідомив суд про відсутність у позивача будь-яких документів, що підтверджують право власності останнього на спірне майно, окрім пасіки. Крім того, зазначив, що, на його переконання, визначити ціну позову неможливо, оскільки для цього необхідно провести судову оціночну експертизу.

З такими висновками представника позивача неможливо погодитись, так як підтвердження права власності на спірне майно та зазначення ціни позову є обов`язковим при розгляді такої категорії спорів. При цьому, позивач або його представник мають реальну можливість звернутись до установи, що здійснює оцінку майна в позасудовому порядку з метою визначенні дійсної вартості спірного майна, а за змістом позову позивачем взагалі не зазначено у зв`язку з чим може виникнути необхідність проведення певної експертизи.

Крім того, будь-яких пояснень з приводу вказаних судом недоліків в іншій частині у листі не надано та позивачем та (або) його представником такі недоліки усунуті не були.

Таким чином, у визначений судом строк недоліки, виявлені судом та зазначені в ухвалі від 10 листопада 2021 року, позивачем усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача та його представника не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М.Кущ