Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 428/6679/21
Провадження №2/433/506/21
23.12.2021 року.Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Гавалешка П.С.,
за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води,
До Троїцького районного суду Луганської області надійшла цивільна справа за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Приміщення відповідача було відключено від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і горячого водопостачання, але в приміщенні залишаються 2,6 м. опалювалних стояків з тепловіддачею ізольованих стояків згідно проекту №260809 ОВ-0,23 Гкал на рік, що підтверджується актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і горячого водопостачання від 28.09.2009 року. ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» направило на адресу ОСОБА_1 типовий договір №1238 від 01.01.2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання горячої води, але до сьогодні договір відповідачем не був підписаний. Позивач вважає, що незважаючи на те, що договір про надання комунальних послуг з централізованого опалення у періоді з січня 2017 року по квітень 2021 року сторонами письмово не оформлено, проте між ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» та ОСОБА_1 склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобов`язання: ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» - надавати послуги з теплопостачання, а ОСОБА_1 - дотримуватись Правил з надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, та своєчасно оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами на підставі відкритого на його ім`я особового рахунку.
Позивач зазначив, що відповідачем не виконані грошові зобов`язання зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, а тому вона має заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у період з січня по березень 2017 року, з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, з жовтня 2019 року по квітень 2020 року, з жовтня 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 2351,23 грн.
На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 2351,23 грн, три проценти річних у розмірі 189,54 грн, інфляційні втрати у розмірі 560,84 грн, у загальному розмірі 3101,61 грн.
У судове засідання представник позивача Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог ч.1ст.1-1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
23 грудня 2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 249561103 від 24.03.2021, ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).
Відповідно копії акту про відключення квартири (нежитлового приміщення) від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і горячої водопостачання від 28.09.2009 року, за адресою: АДРЕСА_1 , залишилося 2,6 м. опалюваних стояків з тепловіддачею 0,23 Гкал на рік (а.с.7).
На адресу відповідача, позивачем було направлено договір № 1238 від 01.01.2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання горячої води (а.с.8-11).
Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Про встановлення тарифів на теплову енергію ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» застосовано тарифи на теплову енергію за період з 2017 - 2021 років (а.с.12-15).

Згідно до рішення про початок та закінчення опалювального сезону у м. Сєвєродонецьку прийняти на підставі рішень виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради про початок/закінчення опалювального сезону № 449 від 08 вересня 2015 року, № 140 від 04 квітня 2016 року, № 11 жовтня 2016 року, № 184 від 06 квітня 2017 року, № 516 від 18 жовтня 2017 року, № 217 від 06 квітня 2018 року, № 752 від 10 жовтня 2018 року, № 379 від 26 березня 2019 року, № 1093 від 18 жовтня 2019 року, № 212 від 03 квітня 2020 року, № 678 від 21 жовтня 2020 року, № 249 від 31 березня 2021 року (а.с.16-21).

Факт постачання теплової енергії до будинку відповідача підтверджується Актами про включення тепло установок №0509 від 22.10.2015, №0509 від 19.10.2016, №0509 від 28.10.2017, №0509 від 13.11.2018,№0509 від 29.10.2019 (а.с.22-23).

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання горячої води, за період з січня 2017 по квітень 2021 року станом на 31.05.2021 року, заборгованість складає 3101,61 грн., з них сума боргу 2351,23 грн.,три проценти річних 189,54 грн., інфляційні витрати 560,84 грн. (а.с.94).

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ст. 67 Житлового Кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з абз. 1-3ст. 16 Закону України «Про теплопостачання», до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, належать: розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання , забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання.

Згідно з ч. 1ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV(в редакції, яка була чинною у період виникнення частини спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІвизначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Стаття 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати пов`язані з утримання належного йому майна.

З матеріалів справи вбачається, що власником нежилого приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , яка і зобов`язана утримувати приміщення та сплачувати комунальні послуги, у тому числі, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», оскільки в приміщенні відповідача залишився стояк 2,6 м. з тепловіддачею 0,23 Гкал на рік.

Відповідач належним чином зобов`язання не виконував, тому за період з січня 2017 року по квітень 2021 року за ним утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 2351,23 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивачем за період з січня 2017 року по квітень 2021 року нараховані три проценти річних в сумі 189,54 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 560,84 грн.

За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим позов Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 1997 від 06 липня 2021 про сплату судового збору у сумі 2270,00 грн. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись ст.2,12,13,81,141,223,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», , місцезнаходження: Україна, Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, вул. Промислова, буд. 17, заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 2351,23 гривень, три проценти річних в розмірі 189,54 гривень та інфляційні витрати в розмірі 560,84 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», , місцезнаходження: Україна, Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, вул. Промислова, буд. 17, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.С.Гавалешко

23.12.21