ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Чернівці

справа № 715/1897/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар Герман Я.І.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами акціонерного товариства «Чернівціобленерго», ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2021 року (головуючий у 1-й інстанції Цуренко В.А.),-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

02 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про закриття провадження у вказаній справі, у зв`язку із тим, що після пред`явлення позову відповідачем задоволено її заяву та надано технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж, здійснено монтаж лінії електропередачі, встановлено і опломбовано засоби обліку та струмообмежувачі, тобто її позовні вимоги до енергопостачальної компанії задоволені відповідачем самостійно після пред`явлення позову, тому відпала необхідність у підтриманні позовних вимог.

Також у вказаній заяві просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 7725 гривень.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2021 року, прийнято відмову від позову ОСОБА_1 , і провадження по справі закрито. Стягнуто з акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/1164/21

Не погоджуючись із вказано ухвалою суду акціонерним товариством «Чернівціобленерго» подано апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, оскаржувану ухвалу в частині стягнення витрат на правову допомогу, скасувати.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом не було з`ясовано в повному обсязі обставини справи, які мають значення, при винесенні оскаржуваної ухвали. Розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та розміром виконаних адвокатом робіт, часом витраченим на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг.

Посилається на те, що позивачем було передчасно подано позовну заяву, оскільки відсутнє порушене право, так як предметом позову про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, що полягав у наданні послуги з приєднання за об`єктом позивача, однак послуга з приєднання ОСР надається у порядку визначеному Кодексом систем розподілу електричної енергії затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №310 на підставі заяви про приєднання певної потужності позивачем було подано 09.08.2021 року. На дану заяву АТ «Чернівціобленерго» було видано технічні умови та рахунок на оплату за надання послуг з приєднання, а 16.08.2021 року судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. Вищенаведене свідчить про те, що на момент відкриття провадження по справі відповідачем не було жодним чином порушено права позивача.

Зазначає, що позивачем подано заяву про закриття провадження у справі 02.11.2021 року, внаслідок чого судом винесено ухвалу про закриття провадження у справі на стадії підготовчого провадження, тому стає незрозумілим чим оперувалася позивача стосовно заявлених вимог до позивача, оскільки в позовні заяві позивачем зазначено, що розмір понесених витрат на правничу допомогу буде надано до прийняття рішення по суті, однак дану справу закрито на стадії підготовчого судового засідання, тому такі вимоги є безпідставними.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Також з даним судовим рішенням не погоджується і ОСОБА_1 , яка подала апеляційну скаргу, в якій просить постановити рішення, яким скасувати (змінити) оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень і прийняти нове рішення в цій частині про задоволення її вимог і стягнути з відповідача понесені у справі витрати на правову допомогу в сумі 7725 гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно ч.3 ст.142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним витрат у справі із відповідача. 02 листопада 2021 року представник відповідача в судове засідання не з`явився, будь-які доводи неспівмірності витрат не наводив і клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не подавав. Тобто свій обов`язок з даного питання сторона відповідача не виконала.

Посилається на те, що суд першої інстанції без належних на те правових підстав, прийняв на себе права та обов`язки відповідача і за відсутності обґрунтувань проведених розрахунків, надаючи помилкову оцінку щодо складності справи і довготривалої бездіяльності відповідача, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення заяви. Однак суд із власної ініціативи не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Зазначає, що у справі міститься акт про прийняття-передачу наданих юридичних послуг від 01.11.2021 року, у якому деталізовано кожну вчинену дію адвокатом, вартість його послуги і витрат робочого часу, які містять складу ціни 7725 гривень, яку вона сплатила адвокату. Стягнення із відповідача вказаної суми не є великим розміром коштів, враховуючи вчинену ним довготривалу і протиправну бездіяльність щодо неї, порушення та обмеження прав на розгляд звернення та отримання послуги у сфері електрозабезпечення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 12 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «Чернівціобленерго» підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи 13 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16.08.2021 року відкрито провадження по справі та підготовче судове засідання призначено на 13 вересня 2021 року (а.с.26).

Згідно довідки секретаря судових засідань 13 вересня 2021 року судове засідання по даній справі не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці (а.с.32).

02 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі та просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на професійну правову допомогу (а.с.60).

Також 02 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява від АТ «Чернівціобленерго» про відкладення розгляду справи (а.с.67).

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2021 року прийнято відмову від позову ОСОБА_2 , і провадження по справі закрито. Стягнуто з акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ОСОБА_2 посилалася на те, що 03 травня 2021 року вона подала до АТ «Чернівціобленерго» в особі Глибоцького РЕМ заяву від 29 квітня 2021 року встановленої форми про стандартне приєднання по АДРЕСА_1 . Станом на 11 серпня 2021 року подане 03 травня 2021 року звернення відповідачем не розглянуто, відповідь не надано, що свідчить про його бездіяльність. Звернувшись із скаргою до органу контролю на бездіяльність АТ «Чернівціобленерго», останніми надано відповідь про те, що до них не надходило її звернення.

Вказувала, що на день подачі позову оператором системи розподілу, яким є АТ «Чернівціобленерго» жодної відповіді на її заяву, яка мала бути надано протягом 10 робочих днів, з приводу стандартного приєднання не надано, договір та технічні умови на приєднання із розрахунком вартості плати за приєднання до електричних мереж не видано, неодноразові її звернення ігнорувалися, що свідчить про порушення її права на отримання в користування електричної енергії та вказує на бездіяльність відповідача.

Законом України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що оператор системи розподілу юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природнього середовища та забезпечення енергоефективності.

Згідно цього Закону, під приєднанням електроустановки слід розуміти надання замовнику оператором системи передачі або оператором системи розподілу послуги із створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж системи передачі або системи розподілу (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Кодексом системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП «310 від 14.03.2018 року», у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, чітко регламентований порядок звернення замовника, з метою отримання послуги з приєднання електроустановки.

Пунктом 4.4.1 Кодексу встановлено, що замовник звертається до ОСР щодо наміру приєднатися до системи розподілу із заявою за типовою формою, яка наведена в додатку 4 цього Кодексу. Процедура надання послуги з приєднання розпочинається після отримання ОСР всіх документів, вичерпний перелік яких передбачений пунктом 4.4.2 Кодексу, починаючи з наступного робочого дня від дати реєстрації заяви про приєднання.

Як вбачається із матеріалів справи 03 травня 2021 року представником Глибоцького РЕМ АТ «Чернівціобленерго» отримано заяву ОСОБА_2 , від 29.04.2021 року про приєднання електроустановки певної потужності (типова форма) (а.с.5).

З доданих до заяви документів міститься копія ескізного проекту тимчасової споруди модульної газової автомобільної заправної станції по АДРЕСА_1 (а.с.15-23).

Згідно п.4.1.22 Кодексу системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП «310 від 14.03.2018 року» вбачається, що для тимчасових (сезонних) об`єктів (пересувні розважальні заклади, тимчасові споруди для здійснення господарської діяльності тощо) точки приєднання визначаються у діючих (вже існуючих) електричних мереж (об`єктах) власника мереж (ОСР) та повинні збігатись з точками забезпечення потужності. Приєднання таких об`єктів здійснюється на визначений договором про приєднання строк відповідно до цього розділу без здійснення плати за приєднання. Строк обмежується 180 календарними днями або обґрунтованим на підставі відповідного проекту строком здійснення діяльності з розробки, видобутку корисних копалин тощо. Підключення тимчасових (сезонних) об`єктів до електричної мережі здійснюється після оплати послуг за підключення, підготовку технічних умов на приєднання.

Тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності приєднуються з урахуванням умов, визначених договором про приєднання, та вимог цього розділу. Якщо паспортом прив`язки передбачено розміщення такої споруди протягом 180 днів і більше, приєднання такої тимчасової споруди ОСР здійснює на загальних засадах. Строк приєднання таких тимчасових споруд не може перевищувати строк, визначений паспортом прив`язки такої споруди.

З вищевикладеного випливає, що можливість отримати послуги із стандартного чи нестандартного приєднання можливе тільки після надання підтвердження, що дана тимчасова споруда встановлюється на термін який перевищує 180 календарних днів, оскільки в іншому разі можливе тільки тимчасове приєднання.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 03.05.2021 року, звернулася із заявою щодо можливості стандартного приєднання, однак в додатках відсутній паспорт прив`язки, на підтвердження терміну на який надається дозвіл на встановлення тимчасових споруд, що унеможливлювало отримання позивачкою послуги щодо стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок.

09.08.2021 року ОСОБА_2 звернулася до АТ «Чернівціобленерго» із заявою про приєднання електроустановки певної потужності до Типового договору (а.с.46).

20.08.2020 року, на дану заяву відповідачем надано технічні умови № ТУ00001 та рахунок на оплату вартості приєднання (а.с.49-51,52).

30.08.2021 року ОСОБА_2 було оплачено вартість послуги з приєднання в розмірі12924 гривні.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що подана 13 серпня 2021 року ОСОБА_2 позовна заява про визнання бездіяльності АТ «Чернівціобленерго» та зобов`язання вчинити певні дії, слід вважати такою, що передчасно подана, оскільки спір між сторонами щодо надання послуги з приєднання відсутній, так як після написання заяви 09.08.2021 року із долученням всіх необхідних документів, відповідач у встановлені строки виконав належні йому обов`язки, що свідчить про відсутність факту порушення прав позивача за захистом якого позивачка звернулася до суду.

На підстав наведеного колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги АТ «Чернівціобленерго» про відсутність порушеного права позивача, на момент подання позовної заяви, що також свідчить про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставність зменшення судом розміру витрат на правову допомогу без заявлення клопотання про таке зменшення, то такі є обґрунтованими, оскільки розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з наведеної норми права та принципів диспозитивності та змагальності процесу, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд має надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона процесу має заперечення.

Зазначений висновок узгоджується з нормами процесуального права та практикою Великої Палати Верховного Суду, викладеною у додаткових постановах: від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19; від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, провадження № 12-94гс20, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

У справі, яка переглядається, відповідач АТ «Чернівціобленерго» не подавав суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу, яку просив стягнути позивач, оскільки був позбавлений можливості висловити свої заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. До позовної заяви позивачем не надано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

02 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про закриття провадження у вказаній справі, а також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 7725 гривень.

Від відповідача АТ «Чернівціобленерго» 02.11.2021 року до суду першої інстанції надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.67).

З довідки, складеної секретарем судових засідань вбачається, що фіксація судового процесу не здійснювала, у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін по справі (а.с.69).

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2021 року, прийнято відмову від позову ОСОБА_2 , і провадження по справі закрито. Стягнуто з акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень (а.с.70-71).

Колегією суддів встановлено, що копію заяви ОСОБА_2 із проханням про закриття провадження та стягнення витратна професійну правничу допомогу направлено відповідачу 02.11.2021 року (а.с.59 а), тобто в день винесення оскаржуваної ухвали, що позбавило можливості відповідача висловити свої міркування щодо стягнення таких витрат.

Однак колегія суддів зазначає, що такі доводи апеляційної скарги були б прийняті судом за умови наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначено вище, судом не встановлено наявності порушення відповідачем прав позивача на час пред`явлення позовних вимог, тому і відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ «Чернівціобленерго» та залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 ..

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними. Залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00№23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Чернівціобленерго» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2021 року в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу, скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 7725 гривень, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 грудня 2021 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк