Єдиний унікальний номер справи 183/5821/20
Провадження № 2/183/1350/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Власко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року у справі № 0427/972/2012, з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

30 червня 2012 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , від якого у них народилися діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тож, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, сімейний стан позивача змінився, у зв`язку з чим відповідно змінився і його матеріальний стан, оскільки його дружина, яка наразі не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та його діти від другого шлюбу також потребують його матеріального забезпечення. Позивач пояснив, що він є єдиним у сім`ї, хто має заробіток, а тому немає змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку, визначеного за рішенням суду. Добровільно домовитися про зменшення аліментів відповідач ОСОБА_4 не бажає, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з цим позовом та просить суд змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року), на 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 14). Ухвалою суду від 23 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 43).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 не з`явилися, раніше ними були подані до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 30,31).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, разом з тим просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку, що позов позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом установлено, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року у справі № 0427/972/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти на утримання їх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

30 червня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис за № 154. Указаний факт підтверджується відомостями, вказаними у паспорті громадянина України, виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 , та засвідчену копію якого було надано позивачем до суду (а.с. 4).

Від вказаного шлюбу з ОСОБА_3 , у позивача ОСОБА_1 народилося двоє дітей донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, засвідчені копії яких були надані позивачем до суду (а.с. 7,8).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При розгляді даної категорії справ необхідно врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина 1 статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Виходячи зі установлених судом обставин справи, передбаченого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також того, що обов`язок утримувати свою дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, а також їх дітей, з огляду на ті обставини, що позивач, окрім спільних з відповідачем дітей, має на утриманні дружину, яка наразі знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а також двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року, з 1/3 частки на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року у справі № 0427/972/2012, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на утримання дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частку від його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено і підписано 29 листопада 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна