Справа № 303/3418/21
номер рядка стат. звіту - 60
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2021 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Годьмаш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Мукачівського міського територіального округу Закарпатської області Новікова Марина Іванівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_2 , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки померла мати позивача ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповітне розпорядження на ім`я позивача, яким залишила позивачу усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також усе те на що за законом вона буде мати право. 06.04.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новікової М.І. з письмовою заявою про видау свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у відкритті спадщини за заповітом у зв`язку з тим, що позивачем не було подано заяви про прийняття спадщини протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України. Оскільки мати позивача померла в період пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, а позивач, який є інвалідом ІІІ групи з загального (серцево-судинного) захворювання і знаходиться у групі населення найбільш схильного до ураження корона вірусом з непередбачуваними наслідками, ретельно дотримуючись усіх встановлених Урядом карантинних обмежень уникав перебування в громадських місцях. Крім того, в період з 23.09.2020 року по 05.10.2021 року позивач захворів і перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні, а з 31.12.2020 року по 12.01.2021 року перебував на самоізоляції, так як його дружина знаходилася на стаціонарному лікування з приводу вірусної пневмонії спровокованої SARS-CoV-2. Також, просив суд врахувати віддаленість місця відкриття спадщини та місця проживання позивача. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися належним чином. Від відповідача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без її участі, відповідач просив розглянути справу за наявними в справі матеріалами, третя особа просила позовні вимоги задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації смерті: Мукачівський міський відділ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 714 (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, померла ОСОБА_2 , являється матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Позивач звертався до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Новікової М.І. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою № 18/02-31 від 06.04.2021 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з неподанням протягом строку встановленого ст..1270 ЦК України заяви про прийняття спадщина (а.с.14-15).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які булизачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач вказує, що встановлений законодавством шестимісячний строк прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця, який сплив 28.01.2021 року, він пропустив, у зв`язку з тим, що у період з 23.09.2020 року по 05.10.2021 року захворів і перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні, а з 31.12.2020 року по 12.01.2021 року перебував на самоізоляції, так як його дружина знаходилася на стаціонарному лікування з приводу вірусної пневмонії спровокованої SARS-CoV-2 (а.с. 19, 20, 21, 22).

Окрім того позивач покликається на ті обставини, що пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця зумовлений і тими обставинами, що з 11 березня 2020 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України запроваджено карантин, який регулярно пролонгується і діє на даний час. Внаслідок запроваджених карантинних обмежень для нього були істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зазначені факти послугували причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд встановив, що факти, викладені позивачем в позові, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають. Суд також враховує позицію відповідача та третьої особи, які не заперечували проти задоволення позову. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 поважними, та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме тривалістю два календарних місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 48, 51, 76, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

УХ В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Мукачівського міського територіального округу Закарпатської області Новікова Марина Іванівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задоволити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_2 , тривалістю 2 (два) календарних місяці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Мукачівська міська рада, , м.Мукачево, пл.Духновича, 9.

Третя особа: приватний нотаріус Мукачівського міського територіального округу Закарпатської області Новікова Марина Іванівна, м.Мукачево, вул.Миру, 30/5.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2021 року.

Головуючий В.О.Монич