Справа № 591/2334/19
Провадження № 2/591/114/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-х осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням -

за зустрічною позовною заявою: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-х осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про вселення та визначення порядку користування квартирою -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-х осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і остаточно уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів №132 від 18.03.1993 року їй як основному наймачу 23.03.1993 року було видано ордер №381 на квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю, яка складалася з 5 осіб, а саме: ОСОБА_1 , її доньку ОСОБА_4 (попереднє прізвище ОСОБА_7 ), її доньку ОСОБА_2 , зятя ОСОБА_3 та онуку ОСОБА_6 .. Квартира має статус не приватизованого житлового приміщення. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_2 (донька позивачки), ОСОБА_3 (зять позивачки), ОСОБА_4 (донька позивачки), ОСОБА_5 (онук позивачки). Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше 10 років тому добровільно покинули спірну квартиру, забрали свої речі, у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання в інше жиле приміщення. Відповідачі тривалий час не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Перешкоди у користуванні жилим приміщенням відповідачам не чиняться. Факт реєстрації відповідачів порушує її право на вільне користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. А тому, просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 15.07.2019 року звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , 3-і особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про вселення та визначення порядку користування квартирою, і остаточно уточнивши свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 13.11.1987 року та стали проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_8 , яка також була зареєстрована у спірній квартирі. Під час спільного проживання спочатку між тещою та зятем виникли неприязні стосунки, а потім і з дочкою ОСОБА_2 .. З роками ці неприязні стосунки тільки розростались, певну кількість років місце мали лише словесні сварки, які згодом з початку 2000-х років стали переростати у сімейні бійки. В результаті у 2007 році ОСОБА_1 звернулася із заявою про порушення кримінальної справи, зняла побої і поставила ультиматум: або ви з`їдаєте з квартири, або я вас посаджу за грати. Вважають, що основною причиною сварок було бажання матері створити для них нестерпні умови проживання, щоб вони виселились з квартири. На даний час також виник спір щодо спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_9 .. Крім цього, ОСОБА_1 весь час відмовляється на їх прохання приватизувати спірну квартиру та заявляє, що ОСОБА_2 нічого сподіватись на 1/2 її квартири, так як вона спочатку нас виселить з квартири, а вже потім буде її приватизувати. За описаних обставин позивачі за зустрічним позовом вважають. Посилаючись на викладене просять вселити їх у квартиру АДРЕСА_1 , визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виділити у користування житлову кімнату літ. 2 площею 17,3 кв. м., а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - житлову кімнату літ. 6 площею 15,7 кв. м. та житлову кімнату літ. 7 площею 9,9 кв. м., решту приміщень квартири - коридор, кухню, туалет та ванні кімнату залишити у спільному користуванні.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі за первісним позовом, судове засідання призначено на 27.05.2019 року. 27.05.2019 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю доказів їх належного сповіщення на 08.07.2019 року. 12.06.2019 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою. 08.07.2019 року судове засідання по справі було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та для вирішення питання по зустрічній позовній заяві. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.08.2019 року. Ухвалою суду від 20.08.2019 року закрито підготовче провадження по об`єднаній цивільній справі, справу призначено до розгляду на 20.11.2019 року. 20.11.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 05.12.2019 року. 05.12.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 31.01.2020 року. 31.01.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2020 року у зв`язку з терміновою евакуацією з приміщення суду на 13.04.2020 року. 13.04.2020 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників процесу на 06.05.2020 року. 06.05.2020 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 22.07.2020 року. 22.07.2020 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 16.11.2020 року. 16.11.2020 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою позивача та представника відповідача на 27.01.2021 року. 27.01.2021 року судове засідання відкладено на 16.02.2021 року. 16.02.2021 року відкладено судове засідання за клопотанням представника відповідача на 29.04.2021 року. 29.04.2021 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 02.06.2021 року. 02.06.2021 року судове засідання відкладено на 15.06.2021 року. 15.06.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву з метою надання часу сторонам для мирного врегулювання спору до 03.09.2021 року. 03.09.2021 року судове засідання відкладено на 14.09.2021 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримала повністю і пояснила суду, що донька ОСОБА_2 з чоловіком більше 16 років не мешкає в спірній квартирі, а до цього жили 10 років разом в одній квартирі і весь час сварилися. Потім жила онука разом з нею, донька ОСОБА_2 .. Зараз донька мешкає у селі Сироватка, там у неї хата, яка залишилася їй після батька. Вони сами виїхали з квартири, але залишилося їх майно: телевізор, набір корпусних меблів, полотенця, постільна білизна, посуд. Як жили вони в кімнаті, так все і залишилося, потім в цій кімнаті жила їх донька. Вони не мешкають в квартирі, не проводять оплату, а вона хоче оформити субсидію на оплату комунальних послуг, а тому просить суд визнати їх втратившими право на житло. Зустрічний позов вона не визнає повністю, просить суд відмовити і не вселяти доньку разом з її чоловіком до квартири, вони 15 років жили в квартирі по АДРЕСА_3 , а тепер вже 4 роки мешкають у ОСОБА_10 . Просить суд дати їй можливість приватизувати квартиру і поділити її між доньками по 1/2 частині.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов про визнання її та чоловіка втратившими право на житло не визнала повністю і пояснила суду, що вона вважає себе не виселеною з квартири, так як в квартирі знаходяться її речі: телевізор, набір корпусних меблів, полотенця, постільна білизна, посуд, одежа. Вона має вільний доступ до квартири, часто приходила туди, коли жила там її донька, а зараз мешкають з чоловіком в хаті в Сироватці, яка залишилася їй від батька. Свій зустрічний позов підтримала повністю, просить суд виділити їй метри в квартирі.

Інші учасники процесу про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися. Від третіх осіб, що не заявляють самостійних позовних вимог на стороні позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких не заперечують проти задоволення позову про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, справу просять слухати без їх участі.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1 , відповідачку ОСОБА_2 , дослідивши матеріали об`єднаної цивільної справи, встановив:

Згідно рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів №132 від 18.03.1993 року ОСОБА_1 23.03.1993 року було видано ордер №381 на квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю, яка складалася з 5 осіб: ОСОБА_1 , доньку ОСОБА_4 (попереднє прізвище ОСОБА_7 ), доньку ОСОБА_2 , зятя ОСОБА_3 та онуку ОСОБА_6 (а.с.10, том 1).

На даний час квартира має статус не приватизованого житлового приміщення.

Згідно довідки про склад сім`ї №14.03-08/31591 від 20.02.2019 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_2 (донька позивачки), ОСОБА_3 (зять позивачки), ОСОБА_4 (донька позивачки), ОСОБА_5 (онук позивачки) (а.с.11, том 1).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на даний час фактично проживають за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 посилається в позові та те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час не проживають у вказаній квартирі (більше 10 років), квартирою не цікавляться, за комунальні послуги не сплачують, а тому просить визнати їх такими, що втратили право користування житлом.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів.

Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на те, що тимчасово не проживали у квартирі та змінили своє фактичне місце проживання, оскільки між ними та позивачкою ОСОБА_1 були конфліктні відносини.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 на законних підставах, підстава, на якій місце проживання відповідачів реєструвалося в спірній квартирі, у судовому порядку не оспорювалася.

Також судом встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склались неприязні стосунки, що підтверджено ними у судовому засіданні. Саме з цієї причини відповідачі змінили фактичне місце проживання. Інтерес до квартири відповідачі не втратили. Також в судовому засіданні сама позивачка ОСОБА_1 підтвердила, що в квартирі є майно відповідачки ОСОБА_2 ..

Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло, правомірність застосування якого за обставинами цієї справи ОСОБА_1 не доведено.

Отже, за вищевказаних обставин визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, призведе до неспівмірного втручання в право на житло та необґрунтованого позбавлення їх житла.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про вселення та визнання порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:

З наявних в матеріалах справи доказів та наданих пояснень сторонами в судовому засіданні судом не встановлено, що ОСОБА_1 чинить перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 має намір фактично проживати у спірній квартирі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила що зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 на законних підставах, з квартири вона не виселена, також в квартирі знаходяться її речі, однак у зв`язку з неприязними відносинами, що склалися між нею та ОСОБА_1 , вона не вбачає можливості фактично проживати у вказаній квартирі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-х осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням -відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

В задоволенні зустрічної позовної заяви: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-х осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про вселення та визначення порядку користування квартирою відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 вересня 2021 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО