Номер провадження: 22-ц/813/3155/21
Номер справи місцевого суду: 509/3702/18
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Стадніченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, в якому просив:

- визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування нерухомим майном житлового призначення, а саме: житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою (кадастровий номер земельної ділянки :02:011:0050), площею 0,0108 га, із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити зазначену земельну ділянку.

В обґрунтування свого позову зазначив, що24.12.2012 р. між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про іпотечний кредит № 46-Ф-К-ДІУ/12, згідно з яким ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 250 000,00 грн.

В якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 своїх кредитних зобов`язань, 24.12.2012 р. між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № 46-Ф-К-ДІУ/12, відповідно до якого ОСОБА_2 , надав в іпотеку нерухоме майно житлового призначення, а саме: житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., а також земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, кадастровий, площею 0,0108 га із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з ліквідацією ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» за результатами відкритих торгів (аукціону), ТОВ «ЕЙ ВІ ГРУП» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за вказаними договорами.

В свою чергу,18 жовтня 2017 року, між ТОВ «ЕЙ ВІ ГРУП» та ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги (договір цесії) перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит та іпотечний договір.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 став новим кредитором за вказаними договорами ОСОБА_2 , він на адресу відповідачів направиввимогу про добровільне звільнення житлового приміщення та усунення перешкод у використанні земельної ділянки, яка була проігнорована, внаслідок чого він вважає, що відповідачами порушуються його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування нерухомим майном житлового призначення, а саме: житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Знято з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Усунуті ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,0108 га із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити зазначену земельну ділянку.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд надав невірну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, а саме те, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на спірне майно в порядку, передбаченому п.4.3 іпотечного договору та ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Відзиву до суду надано не було.

Під час розгляду справи до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, в якій ОСОБА_1 просить прийняти відмову від позову по справі, визнати нечинним оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі, зазначивши, що наслідки відмови від позову йому зрозумілі, також просить суд розглянути заяву за його та його уповноважених представників відсутністю (а.с. 120 т. 2).

Сторони про розгляд справи на 15 грудня 2021 року були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (20 грудня 2021 року).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з закриттям провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позову, з наступних підстав.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Звертаючись до суду з заявою про відмову від позову, ОСОБА_1 просить визнати нечинним оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення та наслідки відмови від позову йому зрозумілі,посилаючись на те, що сторонами врегульовано існуючий між ними спірні правовідносини, зокрема, у тій частині, що є предметом розгляду в межах даної справи.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини 2 статті 49, частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 373 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як вбачається із заяви, наслідки відмови позивача від позову ОСОБА_1 відомі та зрозумілі.

Оскільки, відмова ОСОБА_1 від позову не суперечить закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви, прийняття відмови від позову, процесуальними наслідками чого є визнання рішення суду першої інстанції нечинним та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 368, 373, 374, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2019року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, і про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20 грудня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ С.М. Сегеда