Справа № 359/4495/2021
Провадження № 2/359/2321/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0242 га з кадастровим номером :01::011:0130, з цільовим призначенням : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 20.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 0514 га з кадастровим номером 322088320:01:011:0029, розташованої на території АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також земельна ділянка площею 0, 0121 га за адресою : АДРЕСА_1 з цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . Позивач у встановлений строк звернулась для нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, 19.03.2021 року державний нотаріус Скрипка А.О. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0242 га з кадастровим номером :01:011:0130, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. Тому, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду за захистом своїх прав на спадкове майно з позовом про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій позов підтримує, просить задовольнити, а розгляд справи провести у її відсутність. Від відповідача надійшла заява, в якій позов визнає та не заперечує проти задоволення позову, судове засідання проводити у його відсутність.

Суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність вказаних сторін.

Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи за № 238/2019 відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , про що 23 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис № 20. Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законодавством строк, спадщину прийняла ОСОБА_1 . Наведене підтверджується довідкою про коло спадкоємців, виданою Бориспільською районною державною нотаріальною конторою (а.с.13).

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 15 липня 2003 року виконкомом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 9) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 7 від 14 травня 2020 року (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 0514 га з кадастровим номером 322088320:01:011:0029, розташованої на території АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:0130 площею 0, 0121 га за адресою : АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1

09 лютого 2021 року державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області Скрипка А.О. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 0514 га з кадастровим номером 322088320:01:011:0029, розташованої на території АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 14, 16).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітомна земельну ділянку площею 0, 0121 га з кадастровим номером :01:011:0130, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області Скрипки А.О. за № 460/02-31 від 19.03.2021 року (а.с. 20).

Судом встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа : Гірська сільська рада Бориспільського району Київської області про виділення в натурі земельної ділянки, стягнення коштів, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування судових витрат було затверджено мирову угоду, згідно умов якої відповідачу ОСОБА_2 перейшла у власність, в тому числі і земельна ділянка площею 0,0121 га, що залишається у спільному користуванні з ОСОБА_3 , так і ОСОБА_3 перейшла у власність, в тому числі і земельна ділянка площею 0,0121 га, що залишається у спільному користуванні з ОСОБА_2 (а.с. 22-24).

Однак, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 020 від 12.05.2020 року, земельну ділянку площею 0, 0242 га з кадастровим номером :01:011:0130, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрована за ОСОБА_3 .

Як вбачається із статтей 1217, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог ч. 1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно п. «а» ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлої ОСОБА_3 . Позивач набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину даної земельної ділянки, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 79, 79-1, 125, 152 Земельного Кодексу, ст. ст. 373, 1218, 1220, 1225 ч. 1 ст.1268, ст.1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" ст. ст. 2, 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0242 га з кадастровим номером :01::011:0130, з цільовим призначенням : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 20.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Яковлєва