Провадження №: 4-с/755/241/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"04" листопада 2021 р. cуддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жашківський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жашківський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Подана ОСОБА_1 скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст..447 ЦПК України).

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст 287 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби",юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів скарги, 06 листопада 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-КП/755/187/19 на виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 2-КП/755/187/19.

Скаржник вказує, що даний виконавчий лист було пред`явлено до виконання Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Крім того, зазначає, що постановою Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу.

Отже, як право на звернення зі скаргою в порядку цивільного судочинства, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням, яке вчиняється відповідним ВДВС.

Встановлено, що скаржник звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва у порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії начальника Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Селецького С.М. у якій просив скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. А виконавчий лист повернути до відділу для подальшого виконання.

Тобто боржник, як сторона виконавчого провадження, оскаржує законність дій державного виконавця, пов`язаних із виконанням судового рішення, ухваленого за правилами КПК України.

У пункті 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зазначена норма є загальною і стосується усіх випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності ВДВС, крім тих, що передбачені прямо у окремому законі.

Так порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, постановлених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У даному випадку стороною виконавчого провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця, які оскаржуються у цій справі, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, оскільки не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, так як виконується рішення прийняте згідно КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суди розглядають справи з дотриманням правил розмежування юрисдикції та компетенції /підвідомчості, підсудності/ щодо розгляду справ, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

Таким чином, враховуючи, що дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 186, 260-261, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жашківський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: