Справа № 464/4642/20
пр.№ 2/464/430/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2021 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

секретар судового засідання Воловець Ю.І.

за участі: представника позивача Бокало Т.А.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Стефановича Ю.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №464/4642/20 за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплонерго" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Представник позивача з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 14.07.2021р. звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом, в якому просить стягнути заборгованість ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.10.2015 року по 31.05.2019 року за послуги з централізованого опалення -49 425,61 грн., інфляційних витрат в розмірі - 4772, 16 грн., та 3 % річних - 1556,85 грн. Разом - 55754, 62 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача 2102,00 грн., покликаючись на неналежне виконання зобов`язань.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні 16.12.2021 позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликалась на те, що з 01 липня 2014 р. відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води з метою їх оплати. Проте, за період з 01.10.2015р. по 31.05.2019р. у відповідачки утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі 55754, 62 грн. Заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості, який долучений до позовної заяви. Відповідно до повідомлення про періодичну повірку засобу вимірювальної техніки квартирного вузла обліку відповідач був обізнаний про те, що термін повірки лічильника закінчився з 26.04.2016 року та необхідність повірити лічильник протягом місяця. Така повірка у визначений строк пройдена не була, тому починаючи з жовтня 2017 року по 06.11.2018 року, відповідачу здійснювались нарахування за теплопостачання за нормами, передбаченими чинним законодавством без врахування показів засобів вимірювання. У зв`язку з чим підстав для проведення перерахунку за послуги теплопостачання відповідно до показів невчасно повіреного лічильника відсутні. Зазначила про те, що у тариф на теплопостачання не закладені витрати, пов`язані з періодичною повіркою, а тому такі роботи здійснюються виключно за рахунок споживача.

Відповідач та його представник у судовому засіданні 16.12.2021 позовні вимоги заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначили про те, що відповідач весь цей час сплачує послуги за показниками лічильника, так як лічильники опломбовані, пломби не порушені і не встановлена неправильність у роботі лічильників. З цих причин вважали, що нарахування плати за послуги по нормі для споживачів без лічильника є неправомірним. ЛМКП «Львівтеплоенерго» в розрахунку заборгованості не вказав та повній мірі не врахував показники квартирного вузла обліку в квартирі, який знаходиться на комерційному обліку Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про що свідчить «Акт експлуатаційної перевірки квартирного вузла обліку №74293». Також позивачем нараховано оплату за опалення місць загального користування, однак в будинку в якому проживає відповідач, опалення в місцях загального користування не проводиться про що свідчить відповідний акт від 19.10.2015р., який долучено до матеріалів справи.

Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

У процесі розгляду справи судом установлено та сторонами підтверджено, що зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , за вказаною адресою надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Характер правовідносин, що склався між сторонами, свідчить про те, що по відношенню до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» є виконавцем послуг по забезпеченню теплопостачання у квартирі, в якій мешкає відповідач.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР (далі - Закон № 113/98-ВР), який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян та національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань.

Згідно зі статтею 21 цього Закону до видів державного метрологічного контролю і нагляду належить, зокрема, й повірка засобів вимірювальної техніки.

Можливість того, що виробник послуг може бути і їх виконавцем передбачена ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, передбачено ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Відповідно до ч. 3 цієї норми закону порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло, газо- і водопостачання.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 лютого 2005 року, передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку (пункт 10 зазначених Правил).

У пункті 16 Правил зазначено про право споживача проводити позачергову повірку за власні кошти квартирних засобів обліку у разі виникнення в нього сумнівів щодо правильності їх показань, про що він інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки.

Аналіз наведених норм законодавства з урахуванням правової позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 (провадження № 61-27909сво18), відповідач є споживачем послуг з централізованого теплопостачання, виконавцем яких є ЛМКП «Львівтеплоенерго», тому саме позивач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку тепла, встановленого у квартирі відповідача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку тепла, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій відповідача, оскільки стосується правових взаємовідносин ЛМКП «Львівтеплоенерго» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води.

Чинним законодавством на споживача не покладено обов`язок по проведенню чергової повірки засобу обліку, а доказів про те, що відповідач перешкоджала проведенню такої повірки засобу обліку чи чинила перешкоди у його проведенні не надано позивачем.

Приймаючи до уваги, що повірка засобів теплової енергії не була здійснена з вини ЛМКП «Львівтеплоенерго», то неможливо погодитись з доводами позивача про правомірність його дій по нарахуванню плати за надані послуги виходячи з норм споживання, а не за показниками лічильників.

Окрім того, до такого висновку суд приходить й з тих підстав, що прилади обліку перебувають у придатному та належному технічному стані, пломби не порушені, станом на 06.11.2018 року, що зафіксовано актом експлуатаційної перевірки квартирного вузла обліку, а доказів протилежного позивач суду не надав.

Не підлягає до задоволення вимога стягнення з відповідача нарахування за опалення місць загального користування, у зв`язку з тим, що в будинку в якому проживає відповідач, опалення в місцях загального користування відсутнє, про що свідчить долучений до матеріалів справи акт від 19.10.2015р., доказів протилежного суду позивачем не надано.

З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для відмови у задоволені позову.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.12.2021.

Учасники справи:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", місцезнаходження: м. Львів, вул. Данила Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий Б.Р. Мичка