Справа № 761/4041/21
Провадження № 2/761/6132/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді : Пономаренко Н.В.

за участю секретаря : Бражніченко І.О.

представника позивача: Шевченка Б.В.

представникавідповідача: Поповича Р.І.

представника відповідача: Ольховця Г.А.

розглянувши в загальному провадженні, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Державного концерну «Укроборонпром» до Професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України, треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Львівський державний завод «Лорта», Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта» про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

в лютому 2021 року позивач Державний концерн «Укроборонпром» на підставі ч.3 ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а також відповідно до ч.2 ст. 45 КЗпП України звернувся до суду із позовом до відповідача Професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу, оформлену постановою Виконавчого комітету професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України за № ВК-54-2 від 18.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до ДП «Укроборонпром» надійшов лист Професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України (надалі - Профспілка ПРтМ України) від 18.01.2021до якого долучено постанову Виконавчого комітету професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України за № ВК-54-2 від 18.01.2021 про вимогу розірвання контракту з директором ДП «Львівський державний завод «Лорта» (надалі - ДП «ЛДЗ «Лорта»).

Так, позивач вказує, що відповідач Профспілка ПРтМ України не є належним суб`єктом звернення до ДП «Укроборонпром» із вказаною вимогою, оскільки не являється первинною профспілковою організацією, тому оспорювана вимога не може спричинити наслідки, передбачені п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України, якою передбачено, що підставами розірвання трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45)

В свою чергу, ч.1 ст. 45 КЗпП України передбачає, що на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Таким чином, позивач зазначає, що застосування п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України як підстави для розірвання трудового договору з директором ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_2., можливе в разі звернення суб`єкта, визначеного ст. 45 КЗпП України, а тому, з врахуванням також п.2 ст. 77 свого Статуту,Профспілка ПРтМ України, як відповідач, перевищив свої повноваження, викладені в оспорюваній вимозі, а тому позивач позбавлений правових підстав для припинення трудового договору за п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України з директором ДП «ЛДЗ «Лорта» оскільки протилежне призведе до порушення трудових гарантій працівника.

До того ж, позивач зазначає, що на ДП «ЛДЗ «Лорта» діє декілька профспілок: Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта», Первинна профспілкова організація ДП «ЛДЗ «Лорта» та Професійна спілка працівників радіоелектроніки та машинобудування України, а тому, за відсутності узгодження на відповідному рівні договірного регулювання вимоги відповідача, вказує та той факт, що вимога відповідача про звільнення ОСОБА_2 винесена всупереч положенням ст.10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Ухвалою від 08.02.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

12.04.2021 надійшов відзив на вказаний позов в якому відповідач Професійна спілка працівників радіоелектроніки та машинобудування України, заперечуючи проти позову, зазначає, що спілка мала право на внесення вимоги, оформленої постановою Виконавчого комітету професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України за № ВК-54-2 від 18.01.2021 про розірвання контракту з директором ДП «Львівський державний завод «Лорта».

Так, відповідач, аргументуючи свої заперечення проти позову, посилається на положення ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», яка контролює виконання колективного договору та передбачає, зокрема, якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк. У разі відмови усунути порушення або недосягнення згоди у зазначений строк профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до суду.

Крім того зазначає, що згідно ст.11 вказаного Закону, відповідач за своїм статусом є всеукраїнською професійною спілкою, в свою чергу, невід`ємною організаційною ланкою відповідача, що безпосередньо стосується ДП «Львівський державний завод «Лорта», є Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта» та Первинна профспілкова організація ДП «ЛДЗ «Лорта».

А відповідно до ч.2 ст. 33 Закону вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов`язковою для розгляду і виконання. У разі незгоди з нею керівник, стосовно якого прийнято рішення, або орган чи особа, від яких залежить звільнення керівника, можуть у двотижневий строк оскаржити рішення профспілкового органу до місцевого суду. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

Таким чином, відповідач зазначає, що законодавець в спеціальному Законі не розмежовує та не наділяє конкретну за статусом профспілку правом вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства. На думку відповідача, таким правом може скористатись як первинна, так і всеукраїнська профспілка, за умови узгодженості своїх дій адже згідно ст.10 Закону усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки.

Крім того, відзив містить посилання на наявність порушення трудових прав працівників ДП «ЛДЗ «Лорта» з боку його керівника - директора ОСОБА_2., а тому у відповідача не було іншого дієвого способу захисту своїх прав та прав працівників підприємства, як звернутись із вимогою про звільнення директора ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_2

12.04.2021 ухвалою суду на задоволення клопотання представника відповідача третю особу - Первинну профспілкову організацію Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта».

23.04.2021 надійшла відповідь на відзив яка містить заперечення на доводи відповідача.

24.05.2021 надійшли на адресу суду пояснення Первинної профспілкової організації Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта» в яких представник вказаної третьої особи заперечує проти задоволення позову, посилаючись на наявність в діях директора ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_2 вимог трудового законодавства.

30.07.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Представники відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність.

Третя особа ОСОБА_2 про день, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у свою відсутність.

Треті особи Державне підприємство «Львівський державний завод «Лорта», Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта» про день, час і місце розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що до ДП «Укроборонпром» надійшов лист Професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України від 18.01.2021 до якого долучено постанову Виконавчого комітету професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України за № ВК-54-2 від 18.01.2021 про розірвання контракту з директором ДП «Львівський державний завод «Лорта».

Вказаною постановою виконавчий комітет профспілки постановив, керуючись ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» вимагати від ДК «Укроборонпром» розірвати контракт з директором ДП «Львівський державний завод «Лорта» ОСОБА_2. та надіслати постанову виконавчого комітету до керівництва ДК «Укроборонпром» для негайного реагування. Контроль за виконанням постанови покладено на Виконком профспілки (а.с.11-12).

Позивач - ДК «Укроборонпром», звертаючись до суду із вказаним позовом, посилався, зокрема, на те, що він вимушений звертатись до суду з огляду на протиправність вимоги Профспілки ПРтМ України, як неналежного суб`єкта звернення та порушення відповідачем вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Також, позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог, посилається на порушення відповідачем, зокрема, вимог ст. 45 КЗпП України, ст.10 Закону та Статут відповідача.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Законом України «Про колективні договори і угоди», Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та іншими нормативно-правовими актами.

Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки (стаття 2, частини перша, друга статті 246 КЗпП України).

Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 КЗпП України).

Згідно зі статтею 45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації.

Перелік повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації передбачений статтею 247 КЗпП України, пунктом 9 якої передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.

При цьому, суд звертає увагу, що безпосереднього дії директора ДП «Львівський державний завод «Лорта» ОСОБА_2. під час здійснення ним своїх повноважень на вказаній посаді, зокрема і в частині дотримання трудового законодавства, Колективного договору підприємства та Міжгалузевої угоди, - не є предметом розгляду сказаного спору.

Так, відповідно до ст. 33 Закону, профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди.

Вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов`язковою для розгляду і виконання. У разі незгоди з нею керівник, стосовно якого прийнято рішення, або орган чи особа, від яких залежить звільнення керівника, можуть у двотижневий строк оскаржити рішення профспілкового органу до місцевого суду. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

Пунктом 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставами розірвання трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

В свою чергу, ч.1 ст. 45 КЗпП України передбачає, що на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Таким чином, законодавчо визначено, що саме первинна профспілкова організація має право вимогирозірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Однак, Професійна спілка працівників радіоелектроніки та машинобудування України відповідно до ст.1 Статуту - це Всеукраїнська неприбуткова громадська організація, створена за професійно-виробничим та територіальними принципами на добровільних рівноправних засадах членами Профспілки незалежно від раси, національності, мови, статі, політичної належності, релігійних переконань, соціального стану, інших відмінностей, та які працюють на підприємствах, в організаціях, установах усіх форм власності чи навчаються у професійно-технічних або вищих навчальних закладах (а.с.70-86).

Стаття 25 Статуту визначає, що організаційною основою Профспілки є первинна організація Профспілки. Профспілка складається з організацій, які можуть мати статус первинної, місцевої, республіканської, обласної.

При цьому, положеннями п.2 ст.77 Статуту прямо визначено, що саме первинна організація Профспілки щодо представництва і захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки здійснюється профкомом який приймає рішення про висування вимоги до роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про охорону праці, ухиляється від участі в переговорах про укладання або зміни колективного договору, не виконує зобов1язань за колективним договором.

Таким чином, Статутом передбачено, що рішення про висування вимоги щодо розірвання трудового договору із керівником підприємства віднесено саме до повноважень первинної профспілкової організації, якою відповідач не являється, а тому дії вказаного відповідача суперечать і положенням Статуту у вказаній частині.

А безпосередньо пунктом 9 статті 38 Закону визначено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації приймає рішення про вимогу до роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, ухиляється від участі у переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.

При цьому, нормами ст. 10 Закону визначено, що усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки.

Так, судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що на ДП «ЛДЗ «Лорта» діє декілька профспілок: Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта», Первинна профспілкова організація ДП «ЛДЗ «Лорта» та Професійна спілка працівників радіоелектроніки та машинобудування України (а.с. 19,20,21).

В даному випадку підставою для ухвалення відповідачем оскаржуваної вимоги в постанові №ВК-54-2 від 18.01.2021, є звернення виключно Первинної профспілкової організації Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта» в якій міститься прохання надати правову оцінку діям адміністрації ДП «ЛДЗ «Лорта» і законності розпорядчих документів (а.с. 57-58).

При цьому, прямої вимоги щодо звернення з вимогою до ДК «Укроборонпром» розірвати контракт з директором ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_2. вказаний лист не містить.

А доказів тому, що всі діючі профспілкові організації на вказаному підприємстві узгодили свої дії щодо розірвання контракту з директором ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_2 для досягнення своїх статутних цілей і завдань в питанні захисту інтересів членів своїх профспілок для уникнення можливого прийняття рішення, яке б суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації, - суду надано не було.

В даному випадку, судом при розгляді вказаної справи по суті пред`явлених вимог, відповідно до приписів ч.4 ст. 263 ЦПК України враховуються висновки, викладені у Постанові Верховного Суду від 11.12.2019 в справі №266/4331/17, в якій Верховний Суд також вважає необхідним зазначити, що за наявності на підприємстві, установі, організації декількох профспілкових організацій, які здійснюють представництво і захист прав та інтересів членів профспілок, їх виборні органи на відповідному рівні договірного регулювання повинні узгоджувати свої дії за для досягнення своїх статутних цілей і завдань в питанні захисту інтересів членів своїх профспілок для уникнення можливого прийняття рішення, яке б суперечило правам та інтересам членів іншої профспілкової організації, оскільки за законом профспілки є рівними у своїх правах.

А тому, відсутність узгодження на відповідному рівні договірного регулювання оспорюваної вимоги, вказує та той факт, що вимога відповідача про звільнення ОСОБА_2 винесена всупереч положенням ст.10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Так, однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Положеннями ст.263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином інші доводи сторін, викладені в їх заявах по суті та відповідних поясненнях, не впливають на вищевказані висновки суду щодо встановлення судом порушень відповідачем вимог чинного законодавства та положень Статуту при ініціюванні вимоги від ДК «Укроборонпром» розірвати контракт із директором ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_2.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

За правилами ст.141 ЦПК України в разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 36, 45, 247 КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.ст. 3-13, 43, 49, 55, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву Державного концерну «Укроборонпром» до Професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України, треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Львівський державний завод «Лорта», Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта» про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу, оформлену постановою Виконавчого комітету професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України за № ВК-54-2 від 18.01.2021.

Стягнути з Професійної спілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України на користь Державного концерну «Укроборонпром» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2270,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: Державний концерн «Укроборонпром», РНОКПП 37854297 адреса: 04119 м. Київ, вул. Дегтярівська, 36.

відповідач: Професійна спілка працівників радіоелектроніки та машинобудування України, , адреса: 01012, м. Київ, вул. Майдан Незалежності,2.

третя особа: ОСОБА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

третя особа: Державне підприємство «Львівський державний завод «Лорта», , адреса: 79040, м. Львів, вул. Патона, 1.

третя особа: Первинна профспілкова організація Об`єднаних профспілкових організацій підприємства «Лорта», , адреса: 79040, м. Львів, вул. Патона, 1, кім. 27. Повний текст складений 20.01.2022. Повний текст складений 20.01.2022.

Суддя: