Справа № 428/6688/21
Провадження № 2/428/1421/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової О.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника третьої особи: Данько К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 є сином позивача. Деякий час син позивача ОСОБА_3 мешкав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у сина позивача та ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З самого народження дівчинка постійно проживає з позивачем, яка займається її вихованням, утриманням, медичним обстеженням та лікуванням.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Умови мешкання у даному приміщенні незадовільне, в квартирі все брудне, стоїть неприємний сморід (кімнаті палять тютюн при дітях), для дітей не створено належних умов для відпочинку, постільна білизна брудна, відсутня будь-яка побутова техніка, в квартирі крім ОСОБА_2 мешкає ще родина з 6 осіб, 3 з яких малолітні діти, тобто умови для нормального мешкання та відпочинку дітей відсутні.

Родина ОСОБА_5 ще з 2019 року неодноразово потрапляла у поле зору соціальних служб за недбале ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків внаслідок вживання алкоголем. Родина перебувала під соціальним супроводом СМЦСС з 25 січня 2019 року по 25 квітня 2019 року, але була знята з супроводу у зв`язку з негативним результатом - невиконання умов договору.

Крім цього ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

На підставі викладеного позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, підтвердила обставини, викладені в позові, та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків, не доглядає за дитиною, не займається її вихованням, лікуванням, притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, з нею проводились профілактичні бесіди, проте жодних результатів вони не дали.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною матір`ю ОСОБА_4 . ОСОБА_2 не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, дівчинка з народження проживає з позивачем, де для неї створені усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини, позивач належним чином виконує обов`язки по вихованню дитини.

Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В силу ч. 4, 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29.10.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та копією паспорта відповідача.

Відповідно до копії довідки №9644 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 17.05.2021 року, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та мешкають: ОСОБА_2 (квартиронаймач) ОСОБА_7 (брат), ОСОБА_8 (донька), ОСОБА_4 (донька).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з бабусею ОСОБА_1 . Мати дитини постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки ОСОБА_9 не виконує. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, третьої особи та свідченням свідка.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №1869 від 16.06.2021 року, враховуючи те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виходячи з інтересів дітей, беручи до уваги той факт, що мати ігнорує поради та рекомендації відповідних спеціалістів, не бажає нічого змінювати у своєму житті, не усвідомлює серйозності ситуації, що склалася, відповідно до ст.ст. 164,165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та стягнути з неї аліменти на користь дітей.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.

Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно її доньки ОСОБА_9 , зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для її життя та здоров`я.

З огляду на викладене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4 відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

З урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ст. 191 СК України аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на вказане та враховуючи положення ч. 2, 3, 5 ст. 166 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, з останньої на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду 20.07.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням того, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та судовий збір в сумі 908,00 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, а всього 1816,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-281, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду - 20.07.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна