Справа № 462/705/21 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 22-ц/811/782/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 лютого 2021 року у справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Рудненської селищної ради, Зимноводівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі відділу Держгеокадастру у м.Львові, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 , треті особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Вегера Н.Б., Приватний нотаріус ЛМНО Кваснікевич Л.І. про визнання недійсними рішень про передачу земельних ділянок у приватну власність фізичним особам, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в:

08.02.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів: Рудненської селищної ради, Зимноводівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі відділу Держгеокадастру у м.Львові, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 , треті особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Вегера Н.Б., Приватний нотаріус ЛМНО Кваснікевич Л.І. у якому просив визнати недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на землю, визнати недійсним рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в частині про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та про передачу у приватну власність зазначеної земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обмежень, визнаьти протиправною і скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки; визнати недійсним виданий ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на землю, визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування в частині про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та про передачу у приватну власність зазначеної земельної ділянки; визнати протиправною і скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки; визнати недійсним виданий ОСОБА_5 державний акт на право приватної власності на землю, визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування в частині про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та про передачу у приватну власність зазначеної земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, скасувати свідоцтво про право власності, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обмежень, визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, визнати недійсним виданий ОСОБА_6 державний акт на право приватної власності на землю, визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування в частині про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та про передачу у приватну власність зазначеної земельної ділянки, визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, визнати недійсним виданий ОСОБА_7 державний акт на право приватної власності на землю, визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування в частині про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та про передачу у приватну власність зазначеної земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнати протиправною і скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки.

З метою забезпечення позову, просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0948, площею 0,12 га, що належить ОСОБА_3 , накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0535, площею 0,0772 га, що належить ОСОБА_4 , накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0551, площею 0,0771 га, що належить ОСОБА_5 , накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0519, площею 0,0772 га, що належить ОСОБА_6 , накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0532, площею 0,061 га, що належить ОСОБА_7 .

В обґрунтування заяви покликався на те, що, на думку позивача, Зимноводівською сільською радою та Рудненською селищною радою відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (та/або особам, правонаступниками яких вони є) незаконно передано у приватну власність спірні земельні ділянки та незаконно видано їм державні акти на ці земельні ділянки, оскільки до площі земельних ділянок кожного з них шляхом приватизації неправомірно включено частину земельної ділянки позивачки, право власності на яку вона правомірно набула першою, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. на даний час наявні підстави вважати, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в подальшому можуть вчинити дії щодо відчуження спірних земельних ділянок, оскільки частина з них набута на підставі правочинів, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У зв`язку із наведеними обставинами просив заяву задоволити.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у даній справі відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою з підстав її незаконності та необґрунтованості, а також порушенням судом при її постановлені норм процесуального права.

Зазначив, що помилковими є висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки право власності на це майно не оспорюється, а предметом позову є, зокрема, лише виключно відносини стосовно недійсності рішень про передачу земельних ділянок у приватну власність, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та пов`язані із цим похідні вимоги, у зв`язку із включенням до площі земельних ділянок відповідачів частини земельної ділянки позивача. Як вбачається з Плану земельної ділянки спір стосується не включення частини земельної ділянки позивачки, а захоплення усієї ділянки позивачки наслідок накладення на неї земельних ділянок відповідачів 4-8, що відбулось внаслідок дій відповідачів 1-2. Отже, необґрунтованим є висновок суду про те, що право власності відповідачів на земельні ділянки не оспорюється, оскільки предметом заявлених позовних вимог є визнання недійсними рішень про передачу земельних ділянок відповідачам, визнання недійсними та скасування право установчих документів на земельні ділянки відповідачів, а також скасування державної реєстрації земельних ділянок відповідачів 4-8. Таким чином, даний спір стосується саме майнових прав, а право власності позивачки порушено не на частину земельної ділянки, а на всю земельну ділянку.

Зазначив, що помилковим є висновок суду про те, що відповідачі упродовж різних проміжків часу володіють спірними земельними ділянками і після державної реєстрації права власності на них ще не вчинили дії, що моли би підтвердити намір відчужити земельні ділянки, зокрема не зверталися до ріелторів і не розміщувала оголошення про продаж. Наведене, на думку апелянта, не спростовує твердження позивачки про наявність у відповідачів, як в одноособових власників земельних ділянок, можливості вільно розпорядитися земельними ділянками, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Більше того, як вбачається з Інформаційної довідки №235597591, право власності на земельну ділянку вже було відчужено на користь відповідача 8 у 2016 році.

Просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою заяву про забезпечення позову задоволити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_9 проти скарги заперечив, просив відмовити у задоволенні скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забепечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із позовом представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив визнати недійсними рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність фізичним особам, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки та скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, районний суд вихоив з того, що така не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист її прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Суд на підставі поданих позивачем матеріалів прийшов до переконання, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен враховувати не тільки інтереси позивача, але й інтереси відповідачів, щодо яких буде вжито ці заходи.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає справам та наявним у справі доказам. Суд також виходив з того, що заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтовує даними з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2020 року №235597498, №235597525, №235597541, №235597570, №235597591, які долучені до позовної заяви. Однак, із згаданих довідок за №235597525 та №235597570 неможливо встановити, що саме відповідачі є власниками чи на іншій правовій підставі володіють земельними ділянками. Дані Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містять лише кадастрові номери земельних ділянок.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук