Справа №464/6445/21
пр № 2-з/464/111/21
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі: 66979,49 грн. проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ; 58178,93 грн. пеню від суми невчасно повернутого боргу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період 01.10.2019 по 06.09.2021; 22215,45 грн. інфляційні збитки за період з 01.10.2019 по 06.09.2021 та понесені судові витрати.

Крім того, 23.09.2021 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota» модель «Land Cruiser Prado» н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006р.в., VIN: НОМЕР_2 , що належить відповідачу. У заяві зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, а в процесі стягнення боргу з відповідача у виконавчому провадженні встановлено, що у відповідача немає іншого майна у власності.

Відповідно до ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у визначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів позову, заяви про забезпечення позову та доданих до них матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та штрафних санкцій за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується написаною відповідачем розпискою. Відповідно до даної розписки відповідач отримав від позивача у борг 175339 грн., що на день отримання позики становило грошовий еквівалент в іноземній валюті 6700 доларів США. Вказані кошти відповідач зобов`язувався повернути до 10.09.2018. У визначений строк відповідач зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Згідно розписки, у випадку протермінування оплати ОСОБА_2 зобов`язувався сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки платежу за весь період заборгованості. Оскільки боржник не виконував своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30.09.2019 позов задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, яка складається з: основного боргу в розмірі 175339; 31301,57 грн. санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 16832,54 грн інфляційні збитки, а всього 223473, 11 грн. та судові витрати. На підставі вказаного рішення 01.09.2020 судом видано виконавчий лист. №464/2912/19. На підставі даного виконавчого листа Сихівським ВДВС у місті Львові відкрито виконавче провадження ВП №63171372 та накладено арешт на майно боржника. Після фактичного вилучення 15.08.2021 працівниками патрульної поліції у боржника належного йому транспортного засобу, такий було передано державним виконавцем на відповідальне зберігання стягувачу (позивачу). Лише після вилучення транспортного відповідач 06.09.2021 сплатив борг. Вважає, що відповідач повинен сплатити на користь позивача проценти (у розмірі облікової ставки НБУ відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України) за користування сумою позики за весь період користування коштами до 06.09.2021 та сплатити на користь позивача санкцію за несвоєчасне повернення коштів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно повернутої суми позики та інфляційні збитки за період з 01.10.2019 по 06.09.2021, тобто з наступного дня за днем прийняття Сихівським районним судом м.Львова рішення по справі №464/2912/19 по день фактичного повернення основного боргу.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

На підставі наведеного, суд дійшов до переконання, що мотиви забезпечення позову, зазначені у заяві, дають підстави припускати, що у випадку задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Внаслідок цього законні права позивача не будуть захищені, тому враховуючи вимоги співмірності та розумності, заяву про забезпечення позову слід задоволити.

Одночасно, поряд із застосуванням заходів забезпечення позову суд вважає за необхідне застосувати зустрічне забезпечення.

Так, відповідно до частин першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Таким чином, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Під час розгляду справи № 760/19023/18 (постанова від 17.02.2020) Верховний Суд вказав, що виходячи із системного тлумачення норм частин першої і третьої статті 154 ЦПК України реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Тому, керуючись засадами розумності та справедливості, з метою забезпечення пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку належить досягти у цій справі суд вважає за необхідне застосувати зустрічне забезпечення шляхом покладення на позивача обов`язку внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 50000 грн., оскільки у своїй заяві позивач не навів будь-яких пропозицій стосовно зустрічного забезпечення, зокрема не вказав про конкретний спосіб забезпечення, або про розмір грошових коштів, які він готовий внести на депозитний рахунок суду.

При визначенні такого розміру суд не відштовхується від ціни позову, оскільки положення статті 154 ЦПК України не містять такої вказівки.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151, 152, 153, 154 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та штрафних санкцій за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме транспортний засіб «Toyota» модель «Land Cruiser Prado» н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2006р.в., VIN: НОМЕР_2 .

Застосувати у справі зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 50000(п`ятдесят тисяч) грн.

Визначити ОСОБА_1 десятиденний строк надання зустрічного забезпечення з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку не виконання вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що інформація про депозитний рахунок, на який слід внести зазначені кошти розміщена на офіційному веб-сайті Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області (https://lv.court.gov.ua/tu14/gromadyanam/depozit/).

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 24 вересня 2021 року.

Суддя М.В. Борачок