Справа № 161/3000/21 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/1155/21 Категорія: 84 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Киці С. І., Матвійчук Л. В.,

з участю:

секретаря судового засідання - Губарик К. А.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо оцінки майна, оскарження результатів визначення вартості оцінки майна, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 , поданою його представником ОСОБА_1 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С., покликаючись на те, що 10.02.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі № 2-300/11 було постановлено рішення, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Банк Форум» в особі Луцької філії 403413 грн 71 коп. заборгованості за кредитним договором № 0514/08/22-CLNv від 22.05.2006 року, а також звернуто стягнення на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці банку, а саме: незавершений будівництвом магазин продовольчих товарів, офісних та складських приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , будівля зупинки громадського транспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення № № 237-1 по 237-7, з 238-1 по 238-7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Зазначає, що ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.11.2020 року стягувача ПАТ «Банк Форум» було замінено на ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчі листи, які наразі перебувають на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. (ВП № 64014320) .

Вказує, що 11.01.2021 року між приватним виконавцем та ТзОВ «Оцінка преміум стандарт» укладено договір в межах здійснення ВП № 64014320 з метою надання письмового звіту з питань ринкової вартості майна, а саме: нежитлового приміщення (1-й поверх) заг. площею 144,9 кв.м, № № 237-1 по 237-7, з 238-1 по 238-7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 в умовах вимушеного продажу, згідно з яким ринкова вартість вказаного об`єкту нерухомого майна склала 506575 грн.

Заявник зазначає, що оцінювач на об`єкті оцінки не був, тому вважає дії приватного виконавця щодо оцінки майна неправомірними, а результати визначення його вартості - недійсними. Зокрема, повідомлення про вартість майна було надіслане приватним виконавцем на адресу ПП «Діва», а не на адресу ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 . Крім того, після отримання Звіту, розуміючи явно занижену ринкову вартість об`єкта оцінки, ОСОБА_3 звернувся до іншого суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс». Внаслідок безпосереднього огляду об"єкта та наданих ОСОБА_3 документів ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс» було підготовлено Звіт про незалежну оцінку вартості нежитлового приміщення, з якого слідує, що ринкова вартість цього нежитлового приміщення що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 становить 2680616 грн, що на 2120041 грн перевищує вартість оцінки майна у Звіті, який оскаржується. Поряд з тим, зазначає, що Звіт не був підданий відповідному рецензуванню.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просив суд визнати незаконними дії приватного виконавця, пов`язані з оцінкою вищевказаного нерухомого майна, а також визнати недійсним та скасувати Звіт.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 08 липня 2021 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Вказує на ненадіслання ОСОБА_3 приватним виконавцем процесуальних документів, зазначає, що оцінка майна проведена з порушенням вимог Національного стандарту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача зазначає, що у виконавчому провадженні № 64014320, в межах якого було проведена оскаржувана оцінка, боржником та власником арештованого майна є ПП "Діва", а не заявник ОСОБА_3 , а тому він не є стороною даного виконавчого провадження. Також вказує, що не є спростована належними доказами достовірність проведеної оцінки, не доведено порушень закону приватним виконавцем при вчиненні виконавчих дій. Разом з тим, покликається на те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків, а лише відображає та підтверджує зроблені суб"єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності, а тому оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна в даному випадку не є підставними. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши матеріли справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного виконавця щодо визначення оцінки майна проведені в межах його повноважень та з урахуванням Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується з відповідними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленим судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

У частині першій статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В частині першій статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64014320 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 11.04.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі № 2-300/11, згідно з яким вирішено: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Банк Форум» в особі Луцької філії 403413 грн 71 коп. заборгованості за кредитним договором № 0514/08/22-CLNv від 22.05.2006 року; звернути стягнення на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці банку, а саме: незавершений будівництвом магазин продовольчих товарів, офісних та складських приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівля зупинки громадського транспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення № № 237-1 по 237-7, 238-1 по 238-7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Банк Форум» в особі Луцької філії - 1700 грн, по 850 грн з кожного, сплаченого судового збору, та 120 грн, по 60 грн з кожного, сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с. 107).

Як вбачається з постанови, сторонами цього виконавчого провадження є: боржник - ПП "Діва", стягувач - ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", на якого було замінено первісного стягувача ПАТ "Банк "Форум" на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 12 листопада 2020 р.

30.12.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна, на яке відповідно до виконавчого документа слід звернути стягнення (нежитлове приміщення (1-й поверх), загальною площею 144,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ), яка в день її винесення разом із постановою про відкриття виконавчого провадження була надіслана до відома боржнику за цим провадженням ПП «Діва» за адресою, зазначеною у виконавчому документі та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9 (а.с. 108-109).

11.01.2021 року приватним виконавцем також було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 112).

11.01.2021 року між приватним виконавцем та ТзОВ «Оцінка преміум стандарт» укладено договір в межах здійснення ВП № 64014320 з метою надання письмового звіту з питань ринкової вартості майна, а саме: нежитлового приміщення (1-й поверх) заг. площею 144,9 кв.м, № № 237-1 по 237-7, з 238-1 по 238-7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , в умовах вимушеного продажу, згідно з яким ринкова вартість вказаного об`єкту нерухомого майна склала 506575 грн.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 15 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно із частиною третьою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

У статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_3 посилався на те, що оцінка майна, проведена у виконавчому провадженні, є необ`єктивною, а відтак не може використовуватись для продажу майна на електронних торгах, оскільки оцінювач недостатньо дослідив об`єкт оцінки, у звіті не проведено аналізу ринку нерухомості подібних об`єктів, об`єкти порівняння не є аналогічними до об`єкту оцінки, некоректно застосовані коригуючі коефіцієнти.

Заявник вказував, що оцінювач, у порушення норм Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна, не в повній мірі ознайомився з об`єктом оцінки, зібрав та обробив вихідні дані та іншу інформацію, необхідну для проведення оцінки, не ідентифікував об`єкт оцінки, не встановив жодних технічних характеристик об`єкту оцінки, дійшов безпідставних висновків щодо вартості спірного майна, тобто, на думку скаржника, допустився помилок, що вплинули на результат визначення вартості майна.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_3 звернувся до іншого суб`єкта оціночної діяльності - ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс». Внаслідок безпосереднього огляду житлового будинку та наданих ОСОБА_3 документів ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс» було підготовлено Звіт про незалежну оцінку вартості нежитлового приміщення з якого слідує, що ринкова вартість нежитлового приміщення (1-й поверх) заг. площею 144,9 кв.м., № № 237-1 по 237-7, з 238-1 по 238-7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 становить 2680616 грн, що на 2120041 грн перевищує вартість оцінки майна у Звіті, який оскаржується. Поряд з тим, Звіт не був підданий відповідному рецензуванню.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано відхилив доводи скаржника про неврахування звіту про незалежну оцінку вартості нежитлового приміщення, виготовленого ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс» на замовлення ОСОБА_3 , правильно зазначивши, що на момент звернення ОСОБА_3 зі скаргою на дії приватного виконавця Пироги С. С. щодо оцінки майна, оскарження результатів визначення вартості оцінки майна сторонами у виконавчому провадженні № 64014320 є ТзОВ «ФК «Інвестохілл Веста», як стягувач, та ПП «Діва», як боржник, а заявником вищевказану скаргу було подано як фізичною особою, яка діє в своїх інтересах. Тобто, його права в даному випадку не були порушені, оскільки він не є ні власником арештованого майна, ні стороною даного виконавчого провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що Звіт не був підданий відповідному рецензуванню слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пункту 57 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відтак, у разі незгоди із результатами оцінки майна з клопотаннями про призначення рецензування звіту про оцінку майна у спосіб, визначений законом, ніхто із визначених законом осіб не звертався.

Водночас, звертаючись до суду, скаржником, який не є стороною даного виконавчого провадження, надано звіт про оцінку нерухомого майна, проте жодних належних доказів у порядку ст. 77 ЦПК України щодо спростування звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного ТзОВ «Оцінка преміум стандарт», не надано.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм матеріального права у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії приватного виконавця Пироги С. С. при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна відповідали вимогам чинного законодавства.

У зв`язку з наведеним оскаржувану ухвалу суду можна вважати законною та обґрунтованою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та грунтуються на формальних міркуваннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 , подану його представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді