УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.21 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в особі судді Старікової М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Лисичанського міського суду Луганської області 28 серпня 2021 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» заборгованість за оплату житлово комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2021 року Лисичанським міським судом Луганської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» заборгованість за оплату житлово комунальних послуг у період з 01.08.2018 по 01.08.2021 в сумі 7092,30 грн.

16 грудня 2021 року до канцелярії Лисичанського міського суду Луганської області надійшла заява від боржника ОСОБА_1 , яка направлення останньою поштовим конвертом 11.12.2021, про поновлення строку подання заяви про скасування судового наказу, виданого Лисичанським міським судом Луганської області від 28.08.2021 по справі № 415/6092/21 (провадження № 2-н/415/420/21) та скасування вказаного судного наказу.

В обґрунтування заяви зазначено, що оспорюваний судовий наказ заявниця отримала наприкінці серпня 2020 року. Строк подачі заяви про скасування судового наказу вважає пропущеним з поважних причин, у зв`язку з карантинними обмеженнями, які введені в дію Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Крім того, відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенної-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 27.10.2021 по 30.10.2021 для Луганської області було встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки. Як на підставу скасування судового наказу заявниця посилалась на необґрунтованість заявлених стягувачем розміру вимог.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рекомендованого повідомлення (а.с.17) боржником отримано копію судового наказу 08 жовтня 2021 року, а заяву про скасування судового наказу надіслано до суду поштовим конвертом 11 грудня 2021 року, тобто після спливу строку, визначеного ч. 1 ст. 171 ЦПК України.

Щодо клопотання боржника про поважність причин пропуску строку звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Щодо доводів заявника про те, що запровадженні карантинні обмеження в країні є поважною причиною пропуску строку для звернення до суду із завою про скасування судового наказу, слід зазначити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Надаючи оцінку зазначеним заявницею підставам пропуску строку на предмет їх поважності, суд вважає, що вони не свідчать по об`єктивну неможливість реалізації заявницею свого права звернення до суду у передбачений ЦПК України строк.

Так, питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межа наведених доводів особи, яка подала заяву. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі підтверджені належними доказами обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поважність причин строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання свої обов`язків.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи те, що заявником пропущено строк для подачі заяви про скасування судового наказу та судом визнано неповажними причини пропуску такого строку, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Лисичанського міського суду Луганської області 28 серпня 2021 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» заборгованість за оплату житлово комунальних послуг, в силу ч. 2 ст. 171 ЦПК України, слід повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 171, 258, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Лисичанського міського суду Луганської області 28 серпня 2021 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» заборгованість за оплату житлово комунальних послуг повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Старікова