Житомирський апеляційний суд
Справа №2-248/12 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 2-248/12 за поданням старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Трохачової Марії Василівни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

за апеляційною скаргою Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Адамовича О.Й. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Трохачова М.В. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без вилучення паспортного документа, в рамках зведеного виконавчого провадження №59038560.

В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі знаходиться зведене виконавче провадження №59038560 від 06.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб боргу на загальну суму 553897,85 грн., до складу якого входить сім виконавчих проваджень.

Вказуючи, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів, неодноразово повідомлялася про необхідність явки до відділу ДВС для надання пояснень, однак на виклики не з`являлася, про причини неявки не повідомляла, державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2021 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Трохачова М.В. просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити подання.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним у поданні.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі знаходиться зведене виконавче провадження №59038560 від 06.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб боргу на загальну суму 553897,85 грн., до складу якого входить сім виконавчих проваджень.

Вирішуючи питання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів щодо свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду. При цьому, суд звернув увагу на ту обставину, що державний виконавець не надав доказів направлення його викликів боржнику ОСОБА_1 про явку до державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до положень частин 1,3 та 4 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного ( приватного) виконавця.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Право громадян на вільне пересування на території України, в тому числі і залишення території України, закріплене у статті 33 Конституції України. У той же час, Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити про невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі умисні діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі вчинення виконавчих дій. У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених Законом України « Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження, зазначене може бути підставою для відповідного реагування виконавця, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно з нормами ЦПК України та статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Якщо боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме: не прибув до виконавця; не надав у встановлений виконавцем строк достовірні відомості про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та пояснень стосовно причин невиконання рішення, а виконавець вчинив всі дії, передбачені законом, у такому разі обставини свідчать, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Відтак, встановивши, що державний виконавець не надав доказів направлення його викликів боржнику ОСОБА_1 про явку до нього, а також що боржник, маючи змогу виконати рішення суду ухиляється від цього, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.12.2021.

Головуючий Судді