Справа № 405/6703/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідмоленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову вказав, що 21.06.2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів його доходу з 05.04.2011 року по 15.03.2025 року. В подальшому, 18.10.2013 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина ОСОБА_5 . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.07.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини всіх його доходів з 26.04.2017 року по 12.04.2032 року. Також, 10.06.2020 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням. Вказав, що він має ряд хронічних захворювань, тому обмежений у можливості працевлаштування та змушений витрачати кошти на періодичне та профілактичне лікування. Оскільки позивач має іншу сім`ю та дитину від другого шлюбу, не працює, хворіє, то не може сплачувати аліменти на користь відповідача у встановленому в рішенні суду розмірі. При цьому, згідно ч. 5 ст. 183 СК України на двох дітей доцільно стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, по 1/6 на кожну дитину. За таких обставин, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача з 1/4 частини на 1/6 частину його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

12.02.2021 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що вона позовні вимоги не визнає. Зазначає, що позивач отримує пенсію зі страховими виплатами та виплати з центру зайнятості, а у жовтні 2020 року придбав автомобіль Renault. Відтак, вважає, що позивач не надав доказів того, що його матеріальний стан погіршився. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

22.02.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у 2011 році судом при визначенні розміру аліментів було враховано, що позивач є працездатним, інших осіб на утриманні не має та стан здоров`я платника аліментів. Однак з того часу матеріальний стан позивача та стан його здоров`я погіршився. Крім того, позивач придбав автомобіль Renault за договором лізингу та протягом трьох років щомісяця повинен сплачувати лізинговий платіж у розмірі 5150 грн. Також зазначив, що згідно висновку МСЕК йому протипоказана робота в умовах дії вібрації, тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, пилу, шуму. Зазначив, що виплати з центру зайнятості він отримує до 20.03.2021 року. Вважає, що слід забезпечити рівну участь батька в утриманні дітей по 1/6 частині від його заробітку (доходу). За таких обставин просить задовольнити позов.

20.05.2021 року сторони подали до суду заяви, в яких просять розгляд справи провести без їх участі. У судовому засіданні 30.03.2021 року відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2011 року у справі № 2-1418/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.04.2011 року до 15.03.2025 року (а.с. 4, 20, 61).

Також ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2017 року у справі № 404/2617/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.04.2017 року по 12.04.2032 року (а.с. 5, 13, 21, 24).

Як вбачається з довідки КП «ЖЕО № 2 МРМК» від 20.08.2020 року № 1234 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_7 та дитиною ОСОБА_5 (а.с. 16).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 085703 від 10.06.2020 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності та ступінь втрати працездатності 60%. Також ОСОБА_1 має потребу в амбулаторному лікуванні в стаціонарі та санаторно-курортному лікуванні 1 раз на 3 роки. При цьому, як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 571373 ОСОБА_1 ІІІ група інвалідності встановлена до 01.07.2021 року та йому протипоказана робота з фізичним навантаженням в несприятливих умовах впливу шуму та пилу (а.с. 14-15, 17-18, 34).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , його 24.02.2020 року звільнено з ДП «СхідГЗК» у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. 25.03.2020 року позивачу Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості розпочата виплата допомоги по безробіттю (а.с. 98-99).

Як вбачається зі звітів про відрахування за виконавчим документом ОСОБА_1 отримав дохід від Кіровоградського міського центру зайнятості у розмірі 52 736,52 грн. за період з липня 2020 року по грудень 2020 року, а також від Кіровоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області за період з липня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 112558,71 грн. (а.с. 62-64, 65-70).

13.10.2020 року ОСОБА_1 (лізиногоодержувач) уклав з АТ КБ «Приватбанк» (лізингодавець) договір фінансового лізину № KGH0A!00000274 від 13.10.2020 року, згідно якого лізингодавець зобов`язався набути у власність транспортний засіб Renault, номерний знак НОМЕР_2 , і надати його лізингоодержувачу в користування. Лізингодавець зобов`язаний здійснювати платежі з відшкодування вартості транспортного засобу протягом 36 місяців (а.с. 81, 82-86). При цьому, додатки до даного договору, зокрема Графік платежів, в якому визначено загальний та місячний розмір платежів лізингодавця, у матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з наданих позивачем медичних документів ОСОБА_1 протипоказана робота в умовах дії вібрації, тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, пилу, шуму, рекомендовано курсове стаціонарне лікування, прийом відповідних ліків (а.с. 87-95).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як вбачається з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки аліментні правовідносини існують тривалий час, матеріальний стан особи, яка одержує чи сплачує аліменти, їх стан здоров`я чи сімейний стан може змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Отже, погіршення матеріального становища, погіршення стану здоров`я, зміна сімейного стану платника аліментів може бути підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому, стаття 192 СК України вказує лише на можливість, а не обов`язок суду змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності відповідних підстав.

Поряд з цим, слід звернути увагу, що наявність у позивача ІІІ групи інвалідності сама по собі не свідчить про суттєве погіршення стану його здоров`я, та як наслідок погіршення матеріального стану, оскільки не позбавляє його можливості працевлаштуватися та свідчить лише про часткову втрату ним працездатності.

Також слід вказати, що держава взяла на себе зобов`язання сприяти особам з інвалідністю у їх працевлаштуванні та матеріальному, соціально-побутовому і медичному забезпеченні (Розділи IV, VI Закону «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»). Наприклад, згідно ст. 38 цього Закону особам з інвалідністю ІІІ групи надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування- за наявності відповідного медичного висновку. Особи з інвалідністю, які отримують пенсію, що не перевищує мінімального розміру пенсії, або державну соціальну допомогу, призначену замість пенсії, мають право на безплатне придбання лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування. Особи з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.

Крім того, згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб.

Також, незважаючи на часткову втрату працездатності та відсутність роботи, позивач отримує дохід (в тому числі стабільний дохід у вигляді щомісячної страхової виплати) у розмірі, що значно перевищує прожитковий мінімум для працездатних або непрацездатних осіб, встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», та уклав договір фінансового лізингу.

У свою чергу, судом відзначається, що вимоги ч. 5 ст. 183 СК України щодо розміру аліментів застосовуються лише у випадку подання тим із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, а тому доводи позивача про доцільність стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини його доходів на цій підставі є необґрунтованими.

Доводи позивача про необхідність забезпечення рівної участі батька в утриманні дітей шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до того розміру, що стягується на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд відхиляє, оскільки використання матір`ю іншої дитини права на утримання аліментів у меншому розмірі не може бути достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини ОСОБА_3 . При цьому, мати іншої дитини не позбавлена права вимагати збільшення розміру аліментів з урахуванням положень ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд, враховуючи спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , вважає слушними доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів виконання ОСОБА_1 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак суд враховує встановлений законом, а не рішенням суду, обов`язок позивача щодо утримання своєї дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальний стан позивача ОСОБА_1 у зв`язку із сплатою ним аліментів на утримання обох дітей та погіршенням стану здоров`я не змінився. Розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який стягнуто з позивача відповідним рішенням суду, відповідає якнайкращим інтересам дитини та забезпечує збалансованість розподілу та рівної участі батька в утриманні дітей та не перевищує встановлені законом обмеження розміру відрахувань з доходів боржника. У свою чергу позивач не довів обставини, що виключають можливість сплати ним аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному судом розмірі.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, беручи до уваги, сімейний та матеріальний стан позивача, його стан здоров`я, враховуючи те, що матеріальний стан позивача не погіршився, а обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини та позивач має змогу надавати допомогу на утримання дітей у розмірі, встановленому відповідним судовим рішенням, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний