ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» грудня 2021 року

м. Харків

справа № 619/4963/19

провадження № 22ц/818/6064/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство «Кристалбанк», представник заявника Гарвасюк В. Ю.,

заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2021 року в складі судді Остропілець Є.Р.

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство «Кристалбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме на приміщення готелю літ «Б-3» загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року Акціонерному товариству «Кристалбанк» у забезпеченні позову до пред`явлення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Акціонерне товариство «Кристалбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» задоволено частково; ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, заяву Акціонерного товариства «Кристалбанк» про заходи забезпечення до подання позову - задоволено частково, вжито заходи забезпечення до подання позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме, приміщення готелю літ «Б-3», загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , в іншій частині в задоволенні заяви Акціонерному товариству «Кристалбанк» відмовлено.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, яка мотивована тим, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року в задоволенні позову Акціонерному товариству «Кристалбанк» відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Просила скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме приміщення готелю літ «Б-3» загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено, постанову колегії суддів Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, якою вжиті заходи забезпечення до подання позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме, приміщення готелю літ «Б-3» загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою суду Акціонерне товариство «Кристалбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скарго банку на постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року та рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року. Таким чином, оскільки спір між сторонами на даний час не вирішений, обставини, які існували на момент застосування судом заходів забезпечення позову продовжують існувати, а відтак відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, які накладені постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року. Зазначив, що рішення про застосування спірних заходів забезпечення позову прийнято постановою Харківського апеляційного суду, а отже Дергачівський районний суд Харківської області не є судом, який має право скасовувати вищезазначену постанову.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» необхідно задовольнити частково, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції мав право скасувати постанову суду апеляційної інстанції, якою вжито заходи забезпечення позову.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» задоволено частково, ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, заяву Акціонерного товариства «Кристалбанк» про заходи забезпечення до подання позову - задоволено частково, вжито заходи забезпечення до подання позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме, приміщення готелю літ «Б-3» загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , в іншій частині в задоволенні заяви Акціонерному товариству «Кристалбанк» відмовлено.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року у справі № 619/852/20 за позовом Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Кристалбанк» - відмовлено (а.с.118-124).

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» - задоволено частково, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову (а.с.125-130).

Ухвалою Верховного суду від 27 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 619/852/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Кристалбанк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, витребувано із Дергачівського районного суду Харківської області матеріали цивільної справи № 619/852/20 (а.с.150-152).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2 та 10 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 9 та 10 статті 158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, так як безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» задоволено частково, ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, якою заяву Акціонерного товариства «Кристалбанк» про заходи забезпечення до подання позову - задоволено частково, вжито заходи забезпечення до подання позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме, приміщення готелю літ «Б-3» загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , в іншій частині в задоволенні заяви Акціонерному товариству «Кристалбанк» відмовлено.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року у справі № 619/852/20 за позовом Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у задоволенні позовної заяви Акціонерному товариству «Кристалбанк» - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» - задоволено частково, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

На день розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову постанова суду апеляційної інстанції є чинною.

Скасовуючи постанову колегії суддів Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, якою вжиті заходи забезпечення до подання позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме, приміщення готелю літ «Б-3» загальною площею 343,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заходи забезпечення позову при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову Акціонерному товариству «Кристалбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, не скасовано, суд першої інстанції має право скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року про забезпечення позову.

Проте, при цьому не звернув увагу на те, що він не мав права скасовувати постанову суду апеляційної інстанції та вийшов за межі заяви та своїх повноважень.

У зв`язку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню, а заява заявниці залишенню без розгляду з роз`ясненням її права звернення з заявою про скасування заходів забезпечення позову до Харківського апеляційного суду, який вживав заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки розглядається процесуальне питання, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 09 грудня 2021 року.