Номер провадження 2/754/5690/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача - адвоката Клименка М.С.

розглянуши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додатковго строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.07.2021, відкрито провадження по справі.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 03.06.2021 позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу для подачі заяви та документів для отримання спадщини, однак нотаріусом було роз`яснено, що видати свідоцтво неможливо, оскільки позивачка пропустила встановлений шести місячний строк. Позивачка зазначає, що в шести місячний термін не могла звернутися, оскільки дізналась про смерть батька у травні місяці 2021 року, оскільки її зведений брат ОСОБА_4 приховував від неї вищезазначений факт, а позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та не могла приїхати у зв`язку з ведення картину (локдауну), пов`язаним із запобіганням гострої респіраторної вірусної інфекції COVID-19. У зв`язку з викладеним позивачка просить суд визначити ОСОБА_1 , додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , терміном на два місяці.

Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 09.11.2021 було вирішено питання про залучення в якості третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Клименко М.С. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 07.12.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач Київська міська рада в судові засідання не направили свого представника, про день, місце та час судових засідань повідомлені належним чином про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток. Відповідачем у встановлений законом строк подано до суду відзив відповідно до якого зазначено, що просять суд розглядати справу за відсутності представника відповідача та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_5 в судові засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

Третя особа ОСОБА_4 в судові засідання не з`явився, про день, місце та час судових засідань повідомлявся за адресою, яка зазначена в заяві про залучення третіх осіб, як місце реєстрації третьої особи ( АДРЕСА_2 ), однак в матеріалах справи відсутнє повідомлення про вручення судової повістки. У зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення про отримання судової повістки, третя особа повідомлявся через офіційний веб-портал «Судова влада України».

Третіми особами у встановлений законом строк до суду не подано заперечень або пояснень на позовну заяву і будь-яких заяв або клопотань не надходило.

18.11.2021 в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_6 , є рідною донькою ОСОБА_1 , зазначила, що у мами та дідуся були прекрасні відносини, а ОСОБА_4 часто приїздив в гості, постійно спілкувався з родиною. Орієнтовно наприкінці січня 2020 року, дідусь перестав відповідати на дзвінки. ОСОБА_1 почала телефонувати зведеному брату ОСОБА_4 , проте останній повідомив, що у них все добре, просто у батька змінився номер телефону. Проте ОСОБА_4 не надав новий номер телефону батька. ОСОБА_1 занепокоїлась та хотіла поїхати до батька, однак трапився локдаун. Ситуація тривала до квітня 2021 року, поки ОСОБА_1 не звернулась до поліції.

Свідок ОСОБА_7 з 16 років товаришує з ОСОБА_1 , зазначила, що у період з січня 2020 року по травень 2021 року ОСОБА_1 не перебувала у жалобі та нічого не говорила про смерть її батька, навпаки казала, що батько не відповідає на дзвінкі. Наприкінці січня 2020 року, ОСОБА_1 почала телефонувати своєму зведеному брату ОСОБА_4 , оскільки батько не відповідає на дзвінки, брат ОСОБА_4 зазначив, що все добре, просто батько змінив номер телефону. ОСОБА_1 після закінчення локдауну їздила до будинку, де жив батько, однак ніхто не відчинив двері, а тому через поліцію дізналась, що батько помер.

Свідок ОСОБА_8 з 2014 року є колегою ОСОБА_1 , працюють разом в салоні краси, зазначила, що у період з січня 2020 року по травень 2021 року ОСОБА_1 не перебувала у жалобі та нічого не говорила про смерть її батька, навпаки турбувалось, що батько не відповідає на дзвінки. Перебуваючи на робочому місці особисто чула, що ОСОБА_1 телефонувала своєму зведеному брату ОСОБА_4 , який зазначав, що у батька все добре, просто змінив номер телефону. Колеги порадили ОСОБА_1 звернутися до поліції із заявою про розшук батька, саме поліція повідомила про смерть батька.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 213.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане повторно Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 230.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2021 після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке належало йому на праві приватної власності, а саме:1/2 частина квартири АДРЕСА_3 ; 1/4частина квартири АДРЕСА_4 .

03 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом установлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу відмовлено у прийнятті заяви, оскільки ОСОБА_1 пропустила встановлений шести місячний строк.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 65018878 від 03.06.2021, видам Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зазначено, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не відкривалась.

Позивачка обґрунтовуючи пропущений строк, зазначає, що дізналась про смерть батька у травні місяці 2021 року, оскільки її зведений брат ОСОБА_4 приховував від неї вищезазначений факт, а позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та не могла приїхати у зв`язку з ведення картину (локдауну), пов`язаним із запобіганням гострої респіраторної вірусної інфекції COVID-19.

Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1222 ЦК України, регламентує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 67 Закону України «Про нотаріат» регламентує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, законом залишено можливість такому спадкоємцю за певних умов її прийняти, а саме якщо пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Для цього спадкоємцю необхідно надати суду докази, які стали поважною причиною для пропуску ним даного строку.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 дізналась про смерть батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у травні місяці 2021 року, що підтверджується зверненням ОСОБА_1 від 15.04.2021 до Відділу поліції № 1 (м. Кагарлик) Обухівського районного Управління поліції ГУНП в Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просила встановити місцезнаходження її батька, талоном-повідомленням єдиного обліку № 1989 від 22.04.2021 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, виданим Відділом поліції № 1 (м.Кагарлик) Обухівського районного Управління поліції ГУНП в Київській області, листом Голосіївського управління Національної поліції у місті Києві, відповідно до якого зазначили, що ОСОБА_3 помер близько одного року тому, фотокартками переписки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , показами свідків.

Отже, беручи до уваги положення частини третьої статті 1272 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані поважними, оскільки свідчать про наявність перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки, які пов`язані з об`єктивними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналізуючи викладене вище, суд вважає за можливе задовольнити позов та надати додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

При визначенні терміну додаткового строку, який має бути наданий позивачу, суд вважає, що для подання заяви про прийняття спадщини достатньо двох місяців, які обчислюватимуться з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що відповідач Київська міська рада звільнений від сплати судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», статтями 1216, 1217, 1222, 1261, 1270-1272 ЦК України, статтями 4-7, 10, 76-81, 141, 244-245, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , терміном на два місяці.

Обчислення визначеного додаткового строку почати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Київська міська рада, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вулиця Хрещатик, 36, .

Треті особи:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено та підписано 16.12.2021, що відповідає ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суддя В.В. Бабко