ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8924/21 Справа № 204/707/21 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

23 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи по справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1 873,11 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що з 04 вересня по 21 вересня 2020 року позивач перебувала на лікуванні в санаторії «Курорт «Орлівщина» на підставі Договору про відшкодування вартості путівки санаторно-курортному закладу з надання послуг з санаторно-курортного оздоровлення особам з інвалідністю від загального захворювання та з дитинства, укладеного нею з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт «Орлівщина».

14 вересня 2020 року під час її заняття на тренажері зі згинання і розгинання рук в кабінеті лікувальної фізкультури рукоятка тренажера потужно вдарила її в частину надбрів`я зліва, в результаті чого моментально виросла велика гуля, після чого виникла пухлина і гематома на ліве око. Як виявилося, зіскочив трос ліворуч і рукоятка тренажера травмувала її по оку.

Згідно висновку спеціаліста - судово-медичного експерта ОСОБА_2 від 29.09.2020 року вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин лобної області зліва, синця навколо лівого ока, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості і виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, та за давністю утворення можуть відповідати даті події, вказаній потерпілою (14.09.2020 року).

Відповідач не забезпечив розслідування нещасного випадку, внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок отриманого з вини відповідача тілесного ушкодження позивач була змушена нести матеріальні витрати, які складаються з: витрат на проїзд транспортом загального користування для вирішення питань, пов`язаних з отриманням нею травми, з міст Дніпра та Новомосковська до села Орлівщина, з Дніпра та Новомосковська та з Новомосковська до Дніпра, які загалом склали 132,50 грн.; витрат на придбання нею медичних препаратів з метою лікування від наслідків отриманої травми, які загалом склали 1287,15 грн.; витрат на ксерокопіювання багаточисленних документів, друкарські послуги, відправлення листа на адресу Укрпрофоздоровниці, які вона була змушена нести у зв`язку з необхідністю звернення у письмовому вигляді до різних органів з приводу неправомірних дій і бездіяльності відповідача, які загалом склали 453,46 грн. Загальна сума заподіяної їй матеріальної шкоди складає 1 873,11 грн.

Ще більше душевне потрясіння вона отримала від того, що адміністрація санаторію, яка була зобов`язана вжити всіх заходів для її обстеження, лікування, належного розслідування причин нещасного випадку, цього жодним чином не зробила, а, навпаки, виявила неприпустиму байдужість, внаслідок чого вона самотужки мусила звертатися до різних органів, в тому числі і до Дніпропетровської обласної державної адміністрації у прагненні домогтися справедливості. Але до цього часу причина заподіяння позивачу тілесного ушкодження в частині встановлення технічної справності тренажера не розслідувана.

Внаслідок вищезазначених неприпустимих дій з боку відповідача вона втратила душевний спокій і рівновагу, адже з 14 вересня 2020 року практично весь час витрачає на те, що звертається до всіх можливих інстанцій з метою відновлення справедливості. Позивач не спить ночами, постійно перебуває у стані знервованості і роздратування внаслідок такого душевного потрясіння. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 32) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок).

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також, скаржник зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві представник відповідача адвокат Ковальчук Д.Ю. просив апеляційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

20 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судово-медичної експертизи по справі.

Клопотання мотивоване тим, що на підставі Договору про відшкодування вартості путівки санаторно-курортному закладу з надання послуг з санаторно-курортного оздоровлення особам з інвалідністю від загального захворювання та з дитинства, укладеного між Правобережним управлінням соціального захисту населення як платником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» як виконавцем та ОСОБА_1 як замовником (а. с. 12-14), ОСОБА_1 у період з 04 вересня 2020 року по 21 вересня 2020 року перебувала на санаторно-курортному лікуванні в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина», що також підтверджується Актом наданих послуг № 3169 (а. с. 15) та санаторно-курортною книжкою ОСОБА_1 (а. с. 10-11).

14 вересня 2020 року, знаходячись в тренажерному залі Санаторію «Курорт Орлівщина», займаючись на тренажері, ОСОБА_1 отримала тілесне ушкодження у вигляді забію м`яких тканин лоба.

Того ж дня, тобто 14 вересня 2020 року за моїм наполяганням лікарем Санаторію «Курорт Орлівщина» було виписано направлення ОСОБА_1 до травматолога в ЦРЛ з діагнозом - забій лобної області зліва (а. с. 20).

17 вересня 2020 року Комунальним підприємством «Новомосковська центральна районна лікарня» було складено Повідомлення про нещасний випадок невиробничого характеру АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримала травму - забій м`яких тканин лоба (а. с. 16).

Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 439 від 29 вересня 2020 року, складеного судово-медичним експертом Новомосковського відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», враховуючи обставини випадку, скарги, дані медичних документів, огляду, тілесні ушкодження ОСОБА_1 - забиття м`яких тканин лобної області зліва, синця навколо лівого ока у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеня тяжкості, виникли від дії тупого твердого предмета обмеженою контактуючою поверхнею, та за давністю утворення, можуть відповідати події вказаній потерпілою (14.09.2020 року) (а. с. 18-19).

При цьому у вищезазначеному висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 439 від 29 вересня 2020 року зазначено зі слів потерпілої: «14.09.2020 року, приблизно в 10.00 годин, у с. Орлівщина, в санаторії «Курорт «Орлівщина», коли потерпіла виконувала вправи на тренажері по згинанню та розгинанню рук в кабінеті ЛФК, то відірвався трос лівої рукоятки, яка вдарила мене в область лівої брови».

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила призначити у справі № 204/707/21 судово - медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- які тілесні ушкодження були виявлені в ОСОБА_1 ?

- які характер, кількість, локалізація, механізм вищезазначених тілесних ушкоджень?

- у результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли бути спричинені виявлені тілесні ушкодження?

- які характеристики мав травмуючий чинник (предмет)?

- який безпосередній механізм (механізми) заподіяння ушкоджень?

- чи могли заподіяні тілесні ушкодження утворитися в ОСОБА_1 при обставинах, які зазначені в даному клопотанні, а саме від удару лівої рукоятки тренажера, у якої відірвався трос, 14 вересня 2020 року?

- чи вказують форма рукоятки тренажера та її зовнішні контури на те, що вищезазначене тілесне ушкодження, виходячи з його характеру та локалізації, могло бути заподіяне саме нею?

- чи могли вищезазначені тілесні ушкодження утворитися в ОСОБА_1 внаслідок її вдаряння об твердий предмет, у тім числі, рукоятку тренажера, в статичному стані?

Проведення судово - медичної експертизи за цим клопотанням доручити Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» Дніпропетровської обласної ради, розташованому за адресою: 49005 м. Дніпро, площа Соборна, 14.

Перевіривши доводи заявника та вислухавши думку учасників справи з приводу поданої заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 104 ЦПК України).

Також, за змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки для встановлення обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, а саме - для встановлення технічного стану тренажера, на якому позивач отримала травму, та причино-наслідкового зв`язку між його станом та отриманою позивачем травмою, необхідним є наявність спеціальних знань, судом першої інстанції під час розгляду справи було роз`яснено позивачу про її обов`язок щодо подання відповідних доказів в обґрунтування позовних вимог та про право на звернення до суду з клопотанням про призначення відповідної судової експертизи.

Однак, позивач та її представник таким правом не скористались, клопотання про призначення судової експертизи не заявили.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що заявником не обґрунтовано неможливість заявлення відповідного клопотання про призначення судової експертизи під час розгляду справи судом першої інстанції, колегія вважає, що апелянтом не обгрунтовано винятковість випадку заявлення такого клопотання в суді апеляційної інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього та не надано відповідних доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) зазначено: «Відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

За змістом частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За відсутності поважних причин неподання нового доказу до суду першої інстанції апеляційний суд не має права досліджувати цей доказ, поданий позивачем в апеляційній інстанції (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 638/13998/14-ц, аналогічний правова позиція Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 458/867/15-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18 зазначено, що:

«при цьому апеляційним судом обґрунтовано відхилено клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.03.2019 № 615/0/45-19 через те, що цей витяг датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15».

Такий правовий висновок викладений у Постанові ВС від 10.03.2021 по справі № 522/16044/20 .

Подане клопотання про призначення судово-медичної експертизи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем порушено порядок подання доказів.

Надавши до апеляційного суду вказане клопотання, позивач жодним чином не обґрунтував та не підтвердив за допомогою належних засобів доказування факт неможливості подання ним такого клопотання до суду першої інстанції до закінчення розгляду справи, що в свою чергу унеможливлює його прийняття судом апеляційної інстанції.

Крім того, до предмету доказування у даній справі входить саме встановлення: технічного стану тренажера, на якому позивач отримала травму та причино-наслідкового зв`язку між його станом та отриманою позивачем травмою, однак позивачем подано клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Отже, ураховуючи викладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні даної заяви, як необґрунтованої.

Керуючись ст. 103, 260, 261 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко