Справа № 359/4796/20
Провадження № 2/359/599/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальний збиток в розмірі 145250 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 30000 грн. 00 коп. та судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Вимоги обрунтовано тим, що 29 жовтня 2018 року близько 12 год. 30 хв. відповідач, рухаючись на автодорозі м. Бориспіль с. Глибоке та керуючи транспортним засобом «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, при зміні напрямку руху виїхав на зустрічну смугу де здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем «HONDA», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Згідно постанови Бориспільського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року винним у скоєнні даної дорожньо транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) визнано ОСОБА_2 .

Страховою компанією відповідача АСК «Омега» позивачу сплачено страхове відшкодування за фізично знищений автомобіль в розмірі 99500 грн. 00 коп. Дана виплата не покрила реального матеріального збитку, спричиненого автомобілю ОСОБА_1 , а тому позивач вважає, що вірним способом захисту є стягнення з відповідача на її користь різниці між отриманою страховою виплатою та вартістю матеріального збитку у розмірі 245249 грн. 34 коп., а не від суми вартості відновлювального ремонту.

В добровільному позасудовому порядку ОСОБА_2 спочатку погоджувався компенсувати нанесений позивачу матеріальний збиток, але згодом відмовився від власних намірів, що, в свою чергу, змусило ОСОБА_1 звернутись до суду за захистом порушених і не визнаних прав.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмір 30000 грн. 00 коп., яку визначено саме у такому розмірі виходячи з ступені порушення життєвих планів і перспектив, порушення психічних процесів, безпорадністю та необхідністю відстоювати власні права та інтереси в судовому порядку.

Ухвалою суду від 13 липня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

03 серпня 2020 року відповідач подав до суду відзив, яким позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що відшкодування збитків, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язково повинно здійснюватись з урахуванням фізичного зносу, розрахованого на підставі приписів Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, який може відображатись у звіті про оцінку транспортного засобу.

Зазначив також про хибність тверджень позивача про те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є вищою ніж вартість самого автомобіля, оскільки згідно Звіту № 0001VV розрахунок виглядає наступним чином : 115203 грн. 83 коп. (відновлювальний ремонт ТЗ з врахуванням фізичного зносу та ВТВ) ? 245249 грн. 34 коп. (ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження), що дає підстави стверджувати, що сума матеріального збитку позивача складається саме з вартості відновлювального ремонту ТЗ з врахуванням фізичного зносу та ВТВ, а не 245249 грн. 34 коп. Відтак твердження позивача про те, що її автомобіль при ДТП було фізично знищено, нічим не доведено. Крім того, даний звіт взагалі не містить розрахунку вартості відновлювального ремонту ТЗ після ДТП.

Крім того, після надходження 29 грудня 2020 року до суду від СК «Омега» Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13 грудня 2018 року, ОСОБА_2 скористався своїм правом та 16 квітня 2021 року подав до суду додаткові пояснення, яким знову ж таки просив відмовити у задоволенні позову, але з інших підстав. Відповідач зауважив, що згідно Звіту автомобіль позивача вважається фізично знищеним, відтак, згідно п. 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Відтак, сума, що підлягає відшкодуванню позивачу становить 34664 грн. 71 коп. (231810 грн. 07 коп. (ринкова вартість КТЗ до пошкодження) 97645 грн. 36 коп. (ринкова вартість після аварійного КТЗ) 99500 грн. 00 коп. (сума страхового відшкодування), а не 145250 грн. 00 коп., як вимагає ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, до закриття підготовчого провадження у справі не скористалась своїм правом на уточнення позовних вимог, витребування чи надання додаткових доказів у справі, заявлення клопотання про призначення експертизи, тощо.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представник позивача заявою від 11 листопада 2021 року розгляд справи просив здійснити у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

21 грудня 2021 року представник відповідача подала до суду заяву, якою розгляд справи просила здійснити у її та відповідача відсутність, позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи з наявними в ній доказами вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за № 2 від 12 червня 2009 року передбачено, що відповідно статей 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожна сторона, відповідно вимог ч. 3, 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 80 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2018 року о 12 год. 30 хв. на автодорозі м. Бориспіль с. Глибоке, рухаючись в напрямку с. Вороньків, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки « Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, при зміні напрямку руху виїхав на зустрічну смугу де здійснив зіткнення з автомобілем «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року винним у скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_2 . Постанова суду набрала законної сили 27 листопада 2018 року (а.с. 18-19).

Частиною 1, 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім того, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведені вище обставини визнаються та не заперечуються сторонами у справі, а також підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому на підставі ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Власником пошкодженого при ДТП автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_1 (а.с. 146).

Згідно ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за №6, зі змінами та доповненнями зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст.456 ЦК.

Згідно ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі Полісу № АМ/2683960 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АСК «Омега» на період з 10 березня 2018 року по 09 березня 2019 року включно (а.с. 10). Наведене додатково підтверджується даними перевірки чинності поліса по внутрішній базі ОСЦПВВТЗ (а.с. 12).

За даним полісом визначена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100000 грн. 00 коп. з нульовим розміром франшизи.

31 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до АСК «Омега» з повідомленням про настання страхового випадку, яке зареєстровано страховою компанією за вхідним № 10069 (а.с. 17, 137).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Відповідно ч. 1 ст. 6 цього ж Закону зазначає, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно вимог цього Закону.

У ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вказано, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

13 грудня 2018 року ТОВ «ЕАК Фаворит», на підставі укладеного 01 листопада 2016 року з СК «Оменга» договору про проведення оцінки матеріального збитку за дорученням страховика за № 8258 склало Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу щодо автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 (далі по тексту - Звіт) (а.с. 122- 136).

До даного звіту, як додатки приєднано також протокол огляду колісного транспортного засобу за № 8258 від 10 листопада 2018 року, ремонтну калькуляцію від 13 грудня 2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, фотоілюстрація наданого на огляд пошкодженого транспортного засобу (а.с. 137 - 153).

На підставі Звіту № 8258 від 13 грудня 2018 року встановлено, що ринкова вартість КТЗ до моменту аварійного пошкодження становить 231 810 грн. 07 коп., коефіцієнт фізичного зносу КТЗ становить 0,70, вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 284 468 грн. 18 коп., вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 284468 грн. 18 коп. та є більшою від ринкової вартості, яка становить 231810 грн. 07 коп., вартість матеріального збитку внаслідок аварійного пошкодження КТЗ складає 231810 грн. 07 коп.

Крім того, 19 грудня 2018 року ТОВ «ЕАК Фаворит» склало висновок про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 8258/1, на підставі якого встановило, що ринкова вартість аварійного КТЗ Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 на момент оцінки може становити 97645 грн. 36 коп. (а.с. 156 - 160).

22 січня 2019 року ОСОБА_1 подала до АСК «Омега» заяву про виплату страхового відшкодування, яка зареєстрована страховою компанією за № 426 (а.с. 13).

Відповідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У червні 2019 року позивач отримала страхове відшкодування від СК «Омега» в розмірі 99500 грн. 00 коп. Наведене підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 від 19 червня 2020 року (а.с. 46).

Крім того, на підставі листа СК «Омега» за № 1156 від 03 грудня 2021 року судом встановлено, що страховик здійснив страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 у зв`язку з фізичним знищенням транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 .

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що достеменно підтвердженими у зв`язку з цим є два факти : 1) страховиком здійснено виплату страхового відшкодування позивачу та 2) підстава такої виплати у зв`язку з фізичним знищенням автомобіля ОСОБА_1 ..

Наведене, в свою чергу, визнається і не заперечується сторонами у справі.

За змістом п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважає-ться фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У пункті 30.2 ст. 30 даного Закону зазначено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, суд приходить переконання, і цього не заперечують сторони у справі, що автомобіль позивача є фізично знищеним внаслідок ДТП від 29 жовтня 2018 року, оскільки його відновлювальний ремонт значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а матеріальна шкода завдана автомобілю дорівнює його ринковій вартості.

Відтак, позивачу як власнику даного транспортного засобу, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Згідно ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкоду-вання завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь різницю між вартістю матеріального збитку в розмірі 245249 грн. 34 коп. та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), при цьому ОСОБА_1 фактично підмінює поняття цієї різниці ринковою вартістю свого автомобіля до ДТП.

На обґрунтування вартості матеріального збитку в розмірі 245249 грн. 34 коп. позивач подала до суду Звіт № 001VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу складений 14 грудня 2018 року на її замовлення фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 разом з додатками у виді курсу валют на день здійснення оцінки, ремонтної калькуляції, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, фотоілюстрацією пошкодь-женого при ДТП автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 , Акт виконаних робіт та квитанцію про сплату вартості послуг оцінювача (а.с. 20 - 45).

Згідно даного Звіту ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження становить 245249 грн. 34 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ВТВ становить 115203 грн. 83 коп., вартість матеріального збитку становить 245249 грн. 34 коп.

Відтак, за даними вказаного Звіту автомобіль позивача не є фізично знищеним та підлягав відновлювальному ремонту.

Відповідно ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на той факт, що страховик СК «Омега» здійснив страхове відшкодування позивачу в розмірі 99500 грн. 00 коп. як за фізично знищене майно, що підтверджено самою ОСОБА_1 в описовій частині позову, Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу щодо автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 складеного ТОВ «ЕАК Фаворит» 13 грудня 2018 року за № 8258, Висновком про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу складеного «ЕАК Фаворит» 19 грудня 2018 року за № 8258/1, суд критично ставиться до наданого позивачем доказу, а саме - до Звіту № 001VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу складеного 14 грудня 2018 року на її замовлення фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , оскільки він суперечить встановленим судом обставинам та наявним у справі доказам.

В свою чергу, здійснити перевірку наведеної розбіжності у складених оцінювачами звітах щодо розміру заподіяного збитку та вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу за рахунок призначення судової експертизи у справі не вбачається можливим, оскільки згідно договору купівлі продажу транспортного засобу за № 3241/2019/1645734 від 31 серпня 2019 року автомобіль Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3 вже відчужено покупцю ОСОБА_5 за грошові кошти в розмірі 49000 грн. 00 коп. (а.с. 70).

За наведених обставин, оскільки транспортний засіб позивача є фізично знищеним, ОСОБА_1 , як колишньому власнику пошкодженого автомобіля має відшкодовува-тись різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, однак позов з цих підстав і в такий спосіб позивачем не обґрунтовано та наведеної вимоги не заявлено. Більш того, позивач не скористалась своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 49 ЦПК України, щодо зміни предмета або підстави позову на підготовчій стадії розгляду справи.

Підсумовуючи наведене суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріального збитку у розмірі 145250 грн. 00 коп., як різницю між вартістю матеріального збитку і розміром виплаченого їй страхового відшкодування.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди в розмірі 30000 грн. 00 коп. слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, згідно ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкоду-вання.

Обгрунтовуючи позовні вимоги в цій частині ОСОБА_1 зазначила, що дане ДТП є не першим у її житті та внаслідок попереднього, майже ідентичного цьому, загинув її чоловік. Це, в свою чергу, призвело до суттєвих душевних переживань, стресу, необхідності вчиняли дії спрямовані на відновлення звичного життя та відстоювати свої інтереси, як у відносинах з СК «Омега», так і з відповідачем, який в добровільному позасудовому порядку спочатку обіцяв компенсувати матеріальний збиток, а згодом відмовився від власних намірів, що призвело до необхідності звернення до суду з даним позовом.

Зважаючи на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню і з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 моральна шкода в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1752 грн. 50 коп. Наведене підтверджується квитанцією 0.0..1 від 23 червня 2020 року (а.с. 47).

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено на 2,9 % (5000,00/ (175250,00/100)), у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 50 грн. 82 коп. ((1752,50/ 100) х 2,9%).

Враховуючи наведене вище та керуючись нормами ст. 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 5 - 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. 23, 631, 988, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст. 10, 12, 76-82, 89, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 50 (п`ятдесят) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

В задоволенні іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 від 06 квітня 2017 року, орган, що видав 3222, РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий 04 листопада 1999 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП - НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 грудня 2021 року.

Суддя Л.В. Яковлєва