У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

учасники справи:

представник заявника - ОСОБА_1 ,

представник стягувача - Чорний І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_2 , стягувач - ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2016 року задоволено позов ПАТ «Енергобанк», яким солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № КФ- від 30.122013 року в сумі 4 166 073 грн., та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 3 654 грн. 11.01.2017 року Апеляційний суд м. Києва змінив рішення суду першої інстанції, та зменшив суму боргу до 3 768 1736,17 грн. 19.02.2019 року ПАТ «Енергобанк» відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія Горизонт», розмір вимоги - 3 498 448,88 грн. 24.07.2019 року Верховний Суд рішення апеляційного суду від 11.01.2017 року скасував, рішення суду першої інстанції від 21.10.2016 року залишив в силі. 11.11.2019 року ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» відступила прав вимоги за кредитним договором в обсязі 3 498 448,88 грн. громадянину України ОСОБА_3 за Договором № 22/19 про відступлення права вимоги. Згідно даного договору ОСОБА_3 набув право вимоги саме на 3 498 448,88 грн. починаючи з 21.10.2016 року до 20.02.2020 року включно судом не виготовлялись та не видавались виконавчі листи ні ПАТ» Енергобанк», ні ТОВ «Фінансова компанія Горизонт». Не відкривались і виконавчі провадження. 20.02.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою здійснено заміну сторони виконавчого провадження - кредитора ПАТ «Енергобанк» на ОСОБА_3 13.03.2020 року суд видав представнику ОСОБА_3 виконавчий лист на примусове виконання рішення суду. Проте, в виконавчому листі не вказано грошову суму, яка підлягає стягненню та відсутнє позначення про солідарне стягнення. Крім того, у виконавчому листі вказано дату набрання законної сили рішення - 24.07.2019 року - дата розгляду касаційної скарги Верховним Судом, тоді як вірним є дата рішення апеляційного суду - 17.01.2017 року. Не підлягала зміні в виконавчому листі і сторона стягувача. Вважав, що строк пред`явлення виконавчого листа сплинув, оскільки строк відраховується з 17.01.2017 року. Не міг суд видати виконавчі листи, оскільки стягувач за ними не звертався.

В судовому засіданні представник заявника підтримав обставини викладені в заяві, вимоги, просив їх задовольнити.

В суду судовому засіданні представник стягувача з заявленими вимогами не погодився, просив відмовити в задоволенні заяви з підстав необґрунтованості.

ОСОБА_4 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Вислухавши пояснення представника заявника, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що 21.10.2016 року у справі № 755/16868/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, постановлено рішення, яким солідарно стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № КФ- від 30.12.2013 року у розмірі 4 166 073,00 грн.

11.01.2017 року Апеляційний суд м. Києва розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 та постановив рішення, яким рішення суду першої інстанції змінив в частині суми боргу на 3 768 173,17 грн.

24.07.2019 року Верховний Суд розглянув касаційні скарги ПАТ «Енергобанк» і ОСОБА_2 та виніс постанову, якою рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.01.2017 року скасував, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2016 року залишив у силі.

19.02.2019 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія Горизонт» укладено Договір № 1/19 про відступлення прав вимоги, за яким товариство отримало право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за Кредитним договором № КФ- від 30.12.2013 року. Договір укладено за результатами електронного аукціону, де переможцем аукціону стало ТОВ «Фінансова Компанія Горизонт».

11.11.2019 року між ТОВ «Фінансова Компанія Горизонт» та ОСОБА_3 укладено Договір № 22/19 про відступлення права вимоги, за яким він (заявник) отримав право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за Кредитним договором № КФ- від 30.12.2013 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року здійснено заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року залишена без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2021 року касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року залишена без задоволення.

13.03.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_2 . Даний документ видано ОСОБА_5 , який являється представником саме ОСОБА_3 . Виконавчий лист оформлений згідно діючого законодавства та відповідає матеріалам справи.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа після видачі його дубліката.

Враховуючи викладені обставини та норми діючого законодавства, суд не погоджується з твердженнями заявника, оскільки вони є безпідставними та суперечать нормам діючого законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 432 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 , стягувач - ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту судового рішення - 16.12.2021 року.

Суддя: