Справа №464/4992/21
пр № 2-з/464/107/21
У Х В А Л А

22 вересня 2021 року м. Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

секретар судового засідання Воловець Ю.І.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 464/4992/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя.

Крім цього, позивач подала 21.09.2021 заяву про забезпечення вказаного позову шляхом виявлення місцязнаходження транспортних засобів марки Land Rover Range Rover Evoque, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_1 , та Chevrolet Corvette, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_2 , складання їх опису, вилучення їх у відповідача чи інших осіб та передачею на відповідальне збереження позивачу до вирішення справи по суті. Заяву мотивує тим, що ухвалою суду уже накладено арешт на вищевказані транспортні засоби шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо них, однак відповідач вчинив щодо вказаних автомобілів беззаконні та неадекватні дії, на підтвердження чого долучила фотоматеріали.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. З огляду на ч.2ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, забороною вчиняти певні дії, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Так, арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби - обмеженні права користування майном.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09.07.2021 в порядку забезпечення позову накладено арешт на майно шляхом заборони ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії в т.ч. щодо майна:

- автомобіля марки Land Rover Range Rover Evoque, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 1053 530 грн, який належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- автомобіля марки Chevrolet Corvette, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 1053 530 грн., який належить на праві власності ОСОБА_1 .

У заяві про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 не навела достатніх підстав щодо необхідності забезпечення даного позову шляхом застосування додаткового заходу забезпечення позову, не надала достатніх доказів на підтвердженя того, що на фотоматеріалах долучених до заяви наявні саме ті транспорті засоби на які вона просить застосувати захід забезпечення позову, а також доказів того, що вказані дії щодо пошкодження автомобілів вчинені саме відповідачем, відтак заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Б.Р. Мичка