Справа №461/9769/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) про відшкодування витрачених коштів на проведення поліпшень житлової площі квартири, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_5 в їх користь грошові кошти в сумі 441 614,83 грн., сплачених на проведення поліпшень житлової квартири АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заявленого позову зазначають, що у 2003 році у зв`язку з потребою житла, батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 попросив у свого родича ОСОБА_5 , з яким перебував у добрих родинних відносинах та який постійно проживав в Ізраїлі, дозвіл на проживання, здійснення догляду та оплату комунальних послуг у його квартирі АДРЕСА_3 . Проживання ОСОБА_1 у вказаній квартирі було погоджено з відповідачем. В свою чергу, ОСОБА_1 в якості орендної плати повинна була підтримувати квартиру в належному стані для проживання, а також оплачувати за комунальні послуги. Будь-якого договору оренди між сторонами не укладалось, усі домовленості відбувались в усній формі. 11.11.2010 року ОСОБА_5 надано довіреність ОСОБА_1 , у відповідності до договору доручення, за якою уповноважив останню представляти його інтереси, як власника квартири АДРЕСА_3 , без права відчуження та іпотеки, здійснювати нагляд, слідкувати за санітарним станом та мати вільний доступ. Наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування в такому. 18.11.11 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зі згоди ОСОБА_5 почав проживати у вищевказаній квартирі. За проходженням деякого часу, квартира приходила в поганий стан, у зв`язку з чим, потребувала покращень, в т.ч. дерев`яні вікна зігнили та потребували заміни. За час проживання ОСОБА_1 у квартирі із 2003 року та ОСОБА_2 з 2011 року по травень 2020 року, останніми було здійснено поліпшення умов такої, зокрема: замінено вікна і двері, електропроводку, електролічильник, газовий лічильник, вхідні двері, двері в підвальні приміщення, сантехніку, каналізаційні труби, унітаз, підлогу, пічне опалення на АГВ, поліпшено стан балкону, стін, благоустрій подвір`я, виготовлено проект на встановлення АГВ тощо. Всі ці поліпшення були погоджені через батька позивача ОСОБА_6 із ОСОБА_5 , який давав вказівку зберігати чеки за виконані роботи. За 17 років проживання у зазначеній квартирі позивачами було проведено поліпшення такої на загальну суму 16 552,28 доларів США, що еквівалентно становить 441 614,83 грн. Користуючись своїм правом наймачів житла, останні звернулись до відповідача з пропозицією придбати таке. Однак, останній поставив завищену ціну 95000,00 доларів США, не врахувавши, при цьому, вкладених коштів для збереження нерухомого майна. У зв`язку з вказаним, позивачі звернулись до ОСОБА_7 з пропозицією відшкодувати затрачені на поліпшення квартири кошти, однак останній відмовляється від повернення таких, мотивуючи тим, що представлені йому чеки та документи є недійсними. Відтак, просять позов задоволити.

Протокольною ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.11.2020 року в задоволенні клопотання про об`єднання зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування витрачених коштів на проведення поліпшень житлової площі квартири з первісним позовом у справі №461/2151/20 відмовлено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2020 року вказану цивільну справу передано в провадження судді Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року справу прийнято до провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивачі та їх представник адвокат Мотринець І.М. позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити.

Представник відповідача адвокат Гай О.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з мотивів безпідставності.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Нормами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Згідно до ч.1 та ч.3 ст.244 ЦК України, представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 ст.1000 ЦК України передбачено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Судом встановлено, що 11.11.2010 року ОСОБА_8 , відповідно до договору доручення, укладеного в усній формі, уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси як власника квартири АДРЕСА_3 , без права відчуження і іпотек, здійснювати нагляд за зазначеною квартирою, слідкувати за санітарним станом квартири та мати до неї вільний доступ. Для цього, ОСОБА_1 надано право від імені ОСОБА_9 подавати будь-які заяви, документи та довідки у відповідні установи, оплачувати послуги телефонного зв`язку, комунальні та інші послуги (електроенергія, газопостачання, водопостачання), представляти інтереси в будь-яких установах чи підприємствах, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі в житлово-експлуатаційних, підписуватись та вчиняти інші дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності. Вказана довіреність видана без права передовір`я терміном на два роки і дійсна до 11.11.2012 року (а.с.17).

18.11.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.14).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ст.811 ЦК України, договір найму житла укладається в письмовій формі. Договір оренди житла підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Згідно ч.1, ч.5 ст.778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, письмового договору оренди (найму) квартири, між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не укладалось. Крім того, жодних доказів на підтвердження надання власником квартири ОСОБА_5 дозволу на поліпшення стану квартири, суду не надано.

Відтак, суд критично оцінює доводи позивачів, які стверджують, що між ними та відповідачем мав місце усний договір найму житла.

Крім того, на підтвердження заявлених вимог, позивачами надано копії квитанцій на придбання матеріалів та виконання робіт на покращення квартири. Однак, з досліджених документів, вбачається, що більшість з таких не містять конкретних реквізитів покупця, а також інформації, що будівельні матеріали, товар та роботи придбавались для ремонту саме квартири АДРЕСА_3 . Крім того, частина товарних чеків та квитанцій датовані поза межами дії строку наданої ОСОБА_5 довіреності.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження витраченої позивачами суми на здійснення ремонтно-будівельних робіт на поліпшення умов квартири.

За вимогами ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено підстав вимоги на відшкодування витрат на поліпшення майна, власником якого є відповідач, належними доказами, а тому, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволені позовних вимог, понесені судові витрати позивачам не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько