ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2355/21 Номер провадження 22-ц/814/2212/21Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу обмежувального припису.

Заява обґрунтована тим, що вона протягом тривалого часу зустрічалась з ОСОБА_1 та вони проводили разом час за адресою: АДРЕСА_1 у будинку, який належав її бабусі.

Останнім часом ОСОБА_1 постійно висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. Постійні побиття з боку ОСОБА_1 стали підставою розриву відносин, проте він весь час її переслідує, ходить за нею, чекає під будинком, не дозволяє нікуди виходити з дому та вчиняє щодо неї насильство, свідками якого є діти, які також відчувають страх.

Просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_1 перебувати за місцем проживання заявника з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 наближатися до місця проживання заявника ближче, ніж на два кілометри; заборонити ОСОБА_1 наближатися до дітей заявника та самого заявника, інших місць частого відвідування заявником та його дітьми ближче ніж на 500 метрів; заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задоволено частково.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк 6 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме:

заборонено за місцем проживання заявника ОСОБА_2 , та її дітей ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2012 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонено наближатися до місця проживання заявниці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ближче ніж на 500 м;

заборонено наближатися до дітей заявниці - ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2012 року народження, та самої заявниці ОСОБА_2 , інших місць частого відвідування заявницею та її дітьми ближче ніж на 500 метрів;

заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішення суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохав скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року та постановити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, є ухваленим з порушенням норм процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі зазначено, що наданими заявником до суду першої інстанції доказами не доводиться факт вчинення навмисного домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 . Також не визначено ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявника.

Суд першої інстанції не мотивував строк застосування обмежувального припису.

Щодо доводів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу

Пославшись на систематичне вчинення відносно заявника фізичного, психологічного та економічного насильства особою, яка подала апеляційну скаргу, що підтверджується зверненнями до правоохоронних органів та видачею обмежувальних приписів, прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Дичук І.А. в суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 та її представник адвокат Гайтота І.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечували та прохали оскаржуване судове рішення залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_2 та її діти: ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2012 року народження, проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівниками поліції 11 липня 2021 року виписано ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб - до 21 год.10 хв. 21 липня 2021 року.

20 липня 2021 року на адресу суду першої інстанції надійшов з Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173 КУпАП, оскільки останній вчиняє домашнє насильство, а саме: психологічний тиск на співмешканку ОСОБА_2 .

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 21 липня 2021 року зазначений адміністративний матеріал був повернутий до відділу поліції для доопрацювання.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 липня 2020 року по справі № 545/1793/20 задоволено заяву ОСОБА_2 та видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк 3 місяці та встановлено тимчасові обмеження його прав.

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Закон № 2229-VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6 - 9, 14, 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь якій формі;

оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Основними засадами запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд; належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству (стаття 4 цього Закону).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

У частині другій статті 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону № 2229-VIII).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина четверта статті 26 Закону № 2229-VIII).

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

За змістом Закону № 2229-VIII обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що заінтересована особа систематично вчиняє відносно заявника домашнє насильство, що підтверджується рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 липня 2020 року про видачу обмежувального припису строком 3 місяці та видачею термінового заборонного припису працівником Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області строком на 10 діб від 11 липня 2021 року, то колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то вони не беруться судом до уваги, оскільки заінтересована особа, зазначивши те, що між ним та заявником мається спір про поділ майна не надав достатніх та достовірних доказів на підтвердження вищезазначеного.

Також колегія суддів зазначає, що в терміновому заборонному приписі вказано, що особі, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого рішення суду першої інстанції, то апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, то відсутні підстави для нового розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко