РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , третя особа - Перша Рожнятівська державна нотаріальна контора Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ), місце знаходження: Івано-Франківська обл.., Рожнятівський р-н, смт.Рожнятів, пл..Єдності, буд.4, про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності їй, її тітці ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_3 . Питання щодо визначення часток у праві спільної власності на вказану квартиру жодним із співвласників раніше не ініціювалось. ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітка ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки зазначеної квартири. Спадкоємців першої черги після її смерті немає. Вона належить до спадкоємців другої черги за правом представлення відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, оскільки її батько рідний брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона в установлений строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_4 . Крім неї, спадкоємицею другої черги є рідна сестра померлої ОСОБА_3 , яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. На даний час їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки, оскільки питання щодо визначення розміру часток, в т.ч. спадкодавця ОСОБА_4 , у праві спільної власності на спадкове нерухоме майно не вирішено, підстав для вирішення цього питання нотаріусом немає. У зв`язку з цим вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадкове майно, яке набула правомірно.

Просить визначити, що їй, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 кожній належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_3 , а також визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 01.11.2021р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.12.2021р. підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивача ОСОБА_1 не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подала.

Представник третьої особи - Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Суд встановив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Хортицькою районною адміністрацією 08.12.1997р., ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_3 .

01.11.2019р. позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець другої черги за законом відповідно до ст.1266 ЦК України (право представлення) звернулась до Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки ОСОБА_4 .

Інший спадкоємець сестра померлої ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса не зверталась.

01.11.2019р. Першою Рожнятівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа №245/2019р., в Спадковому реєстрі №64986200, яка на час розгляду справи є чинною (арк. 34-44).

Постановою Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори від 28.07.2021р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , оскільки частка квартири, яка є спадковим майном, належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності та її розмір не визначено, питання щодо визначення частки в цьому випадку до компетенції нотаріуса не належить.

Крім того, рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.11.2020р., яке набрало законної сили 05.01.2021р., встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Цим же рішенням встановлений факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області, правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого від 08.12.1997р. Хортицькою районною радою м.Запоріжжя про належність « ОСОБА_4 » на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Так, згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також суд виходить з того, що відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Зокрема, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 разом з померлою ОСОБА_4 правомірно (в порядку приватизації державного житлового фонду) набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 . До теперішнього часу питання щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру жодним із співвласників не ініціювалось і у зв`язку зі смертю одного із співвласників ОСОБА_4 вирішити це питання в позасудовому порядку неможливо. В той же час, це питання має значення для оформлення спадщини на частку в зазначеній квартирі після смерті ОСОБА_4 .

Виходячи з принципу рівності часток співвласників, відсутності заперечень з їх боку щодо розміру часток, в т.ч. відповідачки ОСОБА_2 , суд вважає необхідним визначити, що частка кожного із співвласників в квартирі АДРЕСА_3 становить 1/3 частину.

Також суд виходить з того, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в т.ч. з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка ОСОБА_1 правомірно набула право власності на частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її тітки ОСОБА_4 , оскільки вона є спадкоємцем за законом другої черги за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України її батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, факт родинних стосунків між позивачкою ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_4 встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, і відповідно не підлягає доведенню іншими належними засобами доказування.

Позивачка ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , інший спадкоємець другої черги за законом сестра померлої ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

На підставі заяви позивачки ОСОБА_1 нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю виділених часток в спадковому нерухомому майні та неможливістю вирішення цього питання в позасудовому порядку, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 позбавлена права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді частки зазначеної квартири, яка залишилась після смерті її тітки ОСОБА_4 , чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно, яке згідно з законом фактично належить їй з моменту відкриття спадщини.

Також суд враховує, що жодних заперечень з боку відповідачки ОСОБА_7 з приводу заявлених позовних вимог до суду не надійшло.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним позовом ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,316,321,328,368,370,392,1216,1218,1223,1261,1268,1269 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити, що частка в спільному майні - квартирі АДРЕСА_3 співвласників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1/3 частина кожного.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

21.12.2021