Провадження № 2/463/173/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, у розмірі 47 607,7 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що за результатами перевірок представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 , було зафіксовано підключення квартирної електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника без виконання ТУ і оформлення особового рахунку. Вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН становить 47 607,7 грн. У зв`язку із відмовою побутового споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник змушений звернутись з позовом до суду.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, надано відповідачу термін для подання відзиву.

Ухвалою від 01 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними. Так, в квартирі, що знаходиться на АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та її дочка фактично не проживають з грудня 2015 р. Електроприлади в квартирі відсутні, а тому і електроенергією з того часу вони не використовують. Усіма питаннями зв`язаними з оплатою за надання послуг по квартирі до ІНФОРМАЦІЯ_1 займався ОСОБА_3 , який помер. Жодних зобов`язань з приводу утримання квартири ОСОБА_2 не підписувала і про те, чи укладав чоловік договір з позивачем і чи відкривав особовий рахунок на перерахунок коштів за електроенергію їй не відомо. ОСОБА_2 та її неповнолітня дочка ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, отримали кожна у власність по 1/2 частці в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідач в категоричній формі заперечує появу в її квартирі АДРЕСА_2 представників ПАТ «Львівобленерго» з перевіркою, зустрічі з такими особами і будь-яких розмов на тему допущених нею порушень ПКЕЕН. Більше того ніколи і ніхто їй не показував наданих позивачем актів. Власниками квартири є вона та її дочка в рівних долях і між ними та позивачем не укладався договір на постачання електроенергії. Жодних документів вона не підписувала і не бачила. Також ні вона, а ні її дочка ніколи не отримували запрошення на засідання комісії по розгляду актів ні особисто, ні через пошту. Вважає, що надані позивачем докази є неналежними та недостовірними доказами і суд повинен їх відхилити.

Позивачем долучено до позовної заяви довідку видану ЛКП «Господар» про місце проживання та про склад сім`ї та прописки ОСОБА_3 . В довідці зазначається, що власником квартири площею 15,5 кв.м АДРЕСА_2 є саме ОСОБА_3 , а в квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . За таких обставин, враховуючи надану в якості доказу до позовної заяви позивачем зазначену вище довідку вважає, що відповідачем у даній цивільній справі має бути не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 .

Відповідач не отримує послуг ПАТ "Львівобленерго", який би гуртувався на підставі договору про користування електричною енергією, а відтак, ОСОБА_2 і електроенергією не користується з грудня-місяця 2015 р. до сих пір так, як проживає за іншою адресою, а квартиру для проживання не використовує, не здає в оренду через що, прилад обліку електроенергії в квартирі відсутній. ОСОБА_2 не є споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , а тому не може нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

В пункті 7 обох Актів від 15.02.2017 р. і від 16 03.2018 р. зазначено про відключення квартирної електропроводки. Відтак, якщо 15.02.2017 р. було відключено квартиру від електропостачання, то чому позивач зазначає в акті від 16.03.2018 р що він знову відключає квартиру від електропостачання? На тверде переконання відповідача, обидва акти і протоколи, є шаблонними і нічого спільного з реальними порушеннями описаними в позовній заяві не мають.

Електропостачання до квартири АДРЕСА_2 не здійснювалося на підставі договору, укладеного між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_2 , електричну енергію вона не використовувала з грудня-місяця 2015 року до сьогоднішнього дня.

Пунктом 2 ПКЕЕН визначено, що самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. Однак, ОСОБА_2 в період з грудня 2015 р. по даний час жодних самовільних дій з підключення квартири до електромережі не вчиняла, в даній квартирі не проживає і не здає її в оренду, відтак, самовільного підключення не було, п. 2 ПКЕЕН нею порушено не було.

Таким чином, акт про порушення ПКЕЕН фіксує саме факт виявлення представником енергопостачальника порушення Правил, зокрема щодо самовільного підключення електроустановок певного споживача до електромереж, та має бути складений на споживача, який вчинив порушення цих Правил, а Методика визначає обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією саме за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. Якщо з будь-яких причин енергопостачальником не буде вказано в акті про порушення ПКЕЕН місце (точка) підключення до відповідних мереж самовільного підключення, то енергопостачальником буде порушено положення пункту 4.7 Методики, тому нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по такому акту про порушення є неправомірним.

Від позивача до суду також надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що як і в першому, так і в другому випадку акти про порушення складені у відповідності до вимог п.53 ПККЕ та Методики.

В ст.25 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року зазначається, що споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за, умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати -умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Стаття 26 даного Закону накладає на споживачів електричної енергії певні обов`язки. Основним з яких є: споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Насамперед саме ця вимога Закону не була виконана відповідачем. З порушенням всіх вимог Закону було здійснено безоблікове споживання електричної енергії, шляхом самовільного підключення квартирної електропроводки відповідача до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника без виконання ТУ і оформлення особового рахунку. Самовільним підключенням є споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або здійснення підключення з порушенням ПКЕЕН. Також споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання електричної енергії.

Споживач в силу п.48 ПКЕЕН несе відповідальність згідно із законодавством України за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Тому твердження . ОСОБА_2 про відсутність вчиненого нею порушення ПКЕЕН є безпідставними.

Згідно з положеннями п.53 ПКЦЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору), один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

У даних випадках акти про порушення складено з дотриманням вимог п.53 ПКЕЕН, дані акти є дійсними і допустимими доказами виявлених порушень.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Копії актів про порушення із запрошеннями на засідання комісії в обох випадках було надіслано на адресу відповідача. Проте відповідач не скористалася своїм правом бути присутньою на комісії.

Стосовно ж п.3 Актів про порушення, зазначаємо наступне: в обох випадках при складанні актів про порушення представниками Позивача була чітко зазначено переріз (2,5ммг) та матеріал (мідь), а точки вимірювань крім того, що вказані в актах також зазначені у схемах, що є додатками до актів. Струм споживання становить 27А. В п.3 зазначених Актів фіксується, що у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 самовільно проведено мідний кабель з перерізом 2,5мм, через який проходить струм 27А і більше. На схемі ж вказано ампераж автоматичного вимикача 40А, який був встановлений відповідачем при самовільному підключенні. Відтак у складених актах про порушення ПКЕЕН та додатках містяться усі необхідні дані для застосування Методики.

Таким чином, в актах про порушення, а саме в п.3 чітко зафіксовано ділянки самовільного підключення (1.1; 1.2 в акті №07508) та (3.1; 3.2 в акті №08848), а також ці точки вимірювання зазначені на схемах електропостачання споживача. Тому твердження відповідача стосовно порушення позивачем положень п.4.7 Методики є хибними, а нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по даних актах є правомірними.

Відповідач стверджує, що на момент виявлення порушень ПКЕЕН не проживала за адресою: АДРЕСА_3 , проте згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 вона являється з 06.05.2016.

Згідно з положеннями статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (положення статті 317 Цивільного кодексу України.

Також на момент складання актів про порушення 15.02.2017 року та 16.03.2018 року власником квартири були ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_5 . Як свідчить, додана відповідачем копія свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 24.10.2015 року, ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , і тому він не може бути відповідачем по справі та нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

Також зазначає, що 30.06.2020 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення перевірки знову було зафіксовано порушення ПРРЕЕ №11076, а саме споживання електричної енергії безобліково шляхом: підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, а саме підключено електропроводку без виконання ТУ і оформлення особового рахунку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтирав з аналогічних підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Підтримала доводи, зазначені в відзиві на позові.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 06.05.2016 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно з положеннями статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. (положення ст.317 ЦКУ)

В ст.25, Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року зазначається, що споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за, умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Стаття 26 даного Закону накладає на споживачів електричної енергії певні обов`язки, зокрема: споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року (далі-ПКЕЕН).

Відповідно до П.37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження Електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.

Згідно з положеннями п.53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною Енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Як вбачається із копії акта, 15.02.2017 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 складено акт про порушення ПКЕЕН №07508, яким зафіксовано: підключення квартирної електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника без виконання ТУ і оформлення особового рахунку. Акт складено у присутності споживача, який від підпису відмовився. Акт про порушення та запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН було скеровано відповідачу листом №30-00570 від 17Л2.2017року.

На засіданні комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН 17.03.2017 року вказаний акт був розглянутий та визначені обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. Вартість не облікованої електроенергії склала, 20 584 грн 78коп.

Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.53 ПКЕЕН і Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН (далі Методика), затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, зареєстрованої в Мін`юсті України 04.07.2006 року за №782/12656, за період з 15.02.2016Р. ПО 15.02.2017р.

Протокол засідання комісії, розрахунок та рахунок скеровувались відповідачу рекомендованим листом № 30-00343 від 23.03.2017року. Станом на сьогодні вищезазначений рахунок не сплачений.

Окрім цього, як вбачається із копії акта, 16.03.2018 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 складено акт про порушення ПКЕЕН №08848, яким зафіксовано: підключення квартирної електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника без виконання ТУ і оформлення особового рахунку. Акт складено у присутності споживача, який від підпису відмовився. Акт про порушення та запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН було скеровано відповідачу листом №30-01264 від 03.04.2018року.

На засіданні комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН 04.05.2018 року вказаний акт був розглянутий та визначені обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. Вартість не облікованої електроенергії склала 27 022 гри 92коп.

Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.53 ПКЕЕН і Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН (далі Методика), затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, зареєстрованої в Мін`юсті України 04.07.2006 року за №782/12656, за період з -15.02.2017 р. по 16.03.2018 р.

Протокол засідання комісії, розрахунок та рахунок скеровувались відповідачу рекомендованим листом № 30-01719 від 14.05.2018року. Станом на сьогодні вищезазначений рахунок не сплачений.

Таким чином, загальна вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН становить 47 607 грн 70 коп.

Пунктом 2 ПКЕЕН визначено, що самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі відмови побутового споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства- суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено та визнається сторонами, що жодних договорів щодо постачання електричної енергії сторони не укладали.

Натомість наданими позивачем доказами підтверджується факт самовільного підключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до електричної мережі та заподіяння збитків. Також, долученими до справи документами підтверджується факт направлення актів про порушення із запрошеннями на засідання комісії за адресою реєстрації відповідача.

Окрім цього, при складанні актів про порушення представниками Позивача зазначено переріз (2,5 мм2) та матеріал (мідь), а точки вимірювань окрім того, що вказані в актах також зазначені у схемах, що є додатками до актів. Струм споживання становить 27А. В п.3 зазначених Актів фіксується, що у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 самовільно проведено мідний кабель з перерізом 2,5 мм, через який проходить струм 27А і більше. На схемі вказано ампераж автоматичного вимикача 40А, який був встановлений відповідачем при самовільному підключенні. Відтак у складених актах про порушення ПКЕЕН та додатках містяться усі необхідні дані для застосування Методики, в п.3 зафіксовано ділянки самовільного підключення (1.1; 1.2 в акті №07508) та (3.1; 3.2 в акті №08848), а також ці точки вимірювання зазначені на схемах електропостачання споживача. Тому твердження відповідача стосовно порушення Позивачем положень п.4.7 Методики є хибними, а нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по даних актах є правомірними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводи відповідача такі не спростовують, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1 921 грн. в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 47 607,7 грн. (сорок сім тисяч шістсот сім гривень сімдесят копійок) та судовий збір в розмірі 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 01 листопада 2021 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Гирич С. В.