справа №176/1872/21
провадження №2-о/176/52/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Яценко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дудник Тетяна Владиславівна, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою, де просить встановити факт її постійного проживання за однією адресою, у квартирі АДРЕСА_1 , разом зі спадкодавцем матір`ю ОСОБА_2 , смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина на майно, що їй належало, а саме: будинок у селі Новомилорадівка, Кам`янського району. На момент смерті її мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зазначає, що із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк вона не зверталась, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з матір`ю за адресою своєї реєстрації у місті Жовті Води. Заявниця доглядала за матір`ю, оскільки на той час вона була особою похилого віку та не була здатна до самообслуговування. Після її смерті займалася її похованням, а тому вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки від спадщини не відмовлялася.

Наголошує на тому, що у серпні поточного року, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка могла б прийняти спадщину вона звернулась до приватного нотаріуса Дуднік Т.В. з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не подавала заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк, а документи, що підтверджують факт її проживання з матір`ю за однією адресою на момент її смерті відсутні, оскільки вона не була зареєстрована разом з матір`ю за однією адресою. Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно їй для подальшого проведення нотаріальних дій та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що змусило її звернутись до суду.

Ухвалою судді від 26 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання заявниця не з`явилась. При цьому, ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Свою заяву підтримує у повному обсязі та просила задовольнити.

Від представників заінтересованих осіб також надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутні.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №15 зроблений Виконавчим комітетом Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. (а.с.8).

При цьому, померла ОСОБА_2 є матір`ю заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, актовий запис №10, видане Сенкевичівським Райбюро ЗАГС (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: будинок АДРЕСА_2 .

Роз`ясненням приватного нотаріусу Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини, а документи, що підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті відсутні (а.с. 9).

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із актом про проживання особи не за місцем реєстрації від 31 серпня 2021 року, який підписали сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_3 , останні підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , починаючи з 15 вересня 2008 року. Факт реєстрації зазначених осіб засвідчено 31 серпня 2021 року спеціалістом ВВРТГ (а.с. 10).

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Згідно положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент своєї смерті проживала розом з донькою, яка є спадкоємцем - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання спадкоємця у квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 15 вересня 2008 року, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дудник Тетяна Владиславівна, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання, починаючи з 15 вересня 2008 року, спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем матір`ю ОСОБА_2 , яка померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років в селі Новомилорадівка Криничанського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації смертей 11 серпня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №15, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА