233 № 233/5149/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцькій О.В.,

секретаря Теліціної О.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Шморгун М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Іщенко Наталія Олександрівна, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області, про встановлення факту проживання, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України, в якій зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Гудермес Чечено-Інгуської Автномної Радянської Соціалістичної Республіки. У 1962 році вона переїхала на постійне місце проживання на територію сучасної України, де навчалася і працювала в Донецькій області. У період часу з 22 січня 1987 року до 16 грудня 1993 року, тобто станом на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, та на момент прийняття Закону України «Про громадянство», 13 листопада 1991 року, вона мешкала на території України в Донецькій області та працювала на ЗАТ «Слов`янський м`ясокомбінат». З метою отримання паспорта громадянина України вона звернулася до Костянтинівського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, проте отримала відповідь про неможливість документувати її паспортом громадянина України у зв`язку з тим, що не встановлено належність до громадянства України. У теперішній час врегулювати це питання у позасудовому порядку неможливо. З метою отримання можливості одержати паспорт громадянина України просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Шморгун М.Г. вважала, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що заявниця ОСОБА_1 є її матір`ю. Станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року вона разом із матір`ю проживали в м. Слов`янськ Донецької області. Підтвердила, заявниця ОСОБА_1 весь час проживала на території України за межі України на постійне проживання не виїжджала.

Суд, з`ясувавши позицію заявниці ОСОБА_1 ,. її представника, представника заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гудермес Чечено-Інгуської Автномної Радянської Соціалістичної Республіки, станом на 09 жовтня 1979 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; станом на 14 грудня 1992 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіми заяв про видачу паспорту форми 1 (а.с. 51, 52).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 09 жовтня 2021 року Краматорським ВДРАЦС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) (а.с. 11-13) вбачається, що 14 червня 1979 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_6 , шлюб було зареєстровано у Відділі ЗАГС Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради народних депутатів Донецької області, про що складено актовий запис № 432 від 14 червня 1979 року.

Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 18 серпня 2021 року Краматорським ВДРАЦС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) (а.с. 14-18) 06 вересня 1991 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 , шлюб було зареєстровано у Виконавчому комітеті Миколаївської міської ради міста Слов`янська у Донецькій області, про що складено актовий запис № 101 від 06 вересня 1991 року.

Відповідно до трудової книжки, оформленої 25 липня 1980 року на ім`я ОСОБА_8 , остання у період часу з 21 липня 1980 року по 01 квітня 1997 року працювала на підприємствах м. Костянтинівки та м. Слов`янська Донецької області (а.с. 23-29).

Згідно з архівною довідкою Слов`янської міської ради від 20 вересня 2021 року № 1353 (а.с. 20) в документах архівного фонду № 29 ЗАТ «Слов`янський м`ясокомбінат» значиться ОСОБА_8 , яка 22.01.1987 була прийнята на холодильник фасувальником м`яса 2 розряду; з 01.09.1988 року працювала оператором із виробництва напівфабрикатів 2 розряду; з 31.03.1002 року розфасувальником м`ясопродуктів 2 розряду; з 0110.1993 року у жировому відділенні апаратником виробництва харчових жирів 3 розряду; звільнена 16.12.1993.

Листом Костянтинівського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с 9) ОСОБА_1 було повідомлено про прийняття рішення про відмову в оформленні їй паспорта громадянина України, у зв`язку з тим, що не встановлено її належність до громадянства України.

В силу ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення тощо.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не маєіншої можливості одержати або відновитизагублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядок подання заяв та інших документів для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України регламентується «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу резидента України від 27 червня 2006 року № 588/2006).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи досліджені судом докази, надані у судовому засіданні, пояснення свідка ОСОБА_4 та беручи до уваги, що іншим шляхом вирішити дане питання неможливо, суд доходить висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року, та на момент прийняття Закону України «Про громадянство» 13 листопада 1991 року, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому дана заява ОСОБА_1 у порядку окремого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені та в інтересах якої діє адвокат Іщенко Наталія Олександрівна (місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_4 ), заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Георгієвська, 30А, ідентифікаційний код в ), про встановлення факту проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 09 грудня 2021 року, повний текст рішення виготовлений 16 грудня 2022 року.

Суддя: