Провадження № 2/127/2243/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16.11.1999 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.11.1999 року, актовий запис № 2637.

Під час спільного проживання з відповідачем, сторонами було придбано та зареєстроване наступне нерухоме майно:

14.10.2015 року на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1949 посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козлова І.А. ОСОБА_3 був придбаний гараж з оглядовою ямою, загальною площею 24,1 кв. м. розташований за адресою АДРЕСА_1 .

14.10.2015 року на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1950 посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козлова І.А. ОСОБА_3 була придбана земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0159 площею 0.0029 га цільове призначення : для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

27.03.2014 року на підставі свідоцтва про право власності серії та номер : НОМЕР_2 проведено державну реєстрацію право власності за ОСОБА_3 на гараж № VI, (6Н), розташований в 3 корпусі на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 17,8 кв. м.;

20.03.2014 року на підставі свідоцтва про право власності серії та номер : НОМЕР_3 проведено державну реєстрацію право власності за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення, комора № ХL, розташована за адресою : АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв. м.

Дані обставини підтверджуються інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В уточнених позовних вимогах просив суд, поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яке є їх спільним майном подружжя та визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- гараж з оглядовою ямою, загальною площею 24,1 кв.м. (гараж літ. «А»), розташований за адресою: АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_4 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:012:0159 площею 0,0029 га цільове призначення: для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів, розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_5 на праві особистої приватної власності :

- гараж № VI(6Н), розташований в 3-му корпусі на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 17,8 кв. м. вартістю 348 215,00 грн.

- нежитлове приміщення, комора № XL, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв. м. вартістю 43 764,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відступ від рівності часток у праві спільної сумісної власності у розмірі 133 440,00 грн., а також витрати на проведення судової експертизи у розмірі 10582,00 грн. та судовий збір 1057,20грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожен окремо, позовні вимоги підтримали за обставин викладених в справі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 , кожен окремо, в судовому засіданні, позовні вимоги визнали частково.

Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що спірне майно придбавалось за кошти його матері, ні він ні його колишня дружина доходу для придбання майна не мали.

Представник відповідача ОСОБА_4 вказав, що позивачкою ОСОБА_1 не внесено кошти на депозитний рахунок, щодо вимоги про компенсацію частки майна, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

Представник третьої особи Мишковська Т.М. в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час, та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, вкотре просила суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність представника третьої особи на підставі наявних в справі доказів, вважаючи її неявку не поважною причиною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , син сторін, суду показав, що спірне майно купувала бабуся, реєструвала все за батьком, оскільки була за кордоном і не могла оформити на себе. Мати отримувала незначну заробітну плату, яку вистачало лише на життя. Батько теж мало що отримував, його коштів хватало лише на прожиття.

Вислухавши думку учасників процесу, свідка, експерта, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що під час шлюбу сторонами придбано наступне майно: 14.10.2015 року на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1949 посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козлова І.А. ОСОБА_3 був придбаний гараж з оглядовою ямою, загальною площею 24,1 кв. м. розташований за адресою АДРЕСА_1 .

14.10.2015 року на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1950, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козлова І.А. ОСОБА_3 була придбана земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0159 площею 0.0029 га цільове призначення : для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

27.03.2014 року на підставі свідоцтва про право власності серії та номер : НОМЕР_2 проведено державну реєстрацію право власності за ОСОБА_3 на гараж № VI, (6Н), розташований в 3 корпусі на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 17,8 кв. м.;

20.03.2014 року на підставі свідоцтва про право власності серії та номер : НОМЕР_3 проведено державну реєстрацію право власності за ОСОБА_3 на нежитлове приміщення, комора № ХL, розташована за адресою : АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв. м.

Дані обставини підтверджуються інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Т.1а.с.15-18).

Згідно до відповіді Головного управління ДПС у Вінницькій області від 04.11.2019 року, ОСОБА_3 станом на 31.10.2019 року не являється фізичною особою підприємцем. Розмір доходу ФОП ОСОБА_1 становить: 05.01.2011 року - 31.12.2011 року 43000,00грн.; 01.01.2012 року - 31.12.2012 року - 66220,00 грн.; 01.01.2013 - 31.12.2013 року 68280,00 грн.; 01.01.2014 року - 31.12.2014 року 80600, 00 грн.; 01.01.2015 року - 31.12.2015 року 89160,00 грн.; 01.01.2016 року - 31.12.2016 року 87595,00 грн.; 01.01.2017 року - 31.12.2017 року 154110,00 грн.; 01.01.2018 року - 31.12.2018 року 166 250,00 грн. (Т.1 а. с. 214-219).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової оціночно - будівельної та оціночно - земельної експертизи № 072/18 від 20.05.2019 року, на підставі проведеного дослідження з урахуванням наданих на дослідження матеріалів, визначено ринкову вартість гаражу № НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_5 , яка станом на час проведення дослідження складає 82 428,00 грн. На підставі проведеного дослідження визначено ринкову вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0159 площею 0.0029 га цільове призначення : для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , придбана 14.10.2015 року на підставі договору купівлі - продажу серія та номер 1950 посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козловою І.А. та зареєстрований за ОСОБА_3 , яка станом на момент проведення експертизи становить 42 671,00 грн. На підставі проведеного дослідження визначено ринкову вартість гаражу № УІ, (6Н) за адресо: АДРЕСА_6 , станом на час проведення дослідження, складає 348 215,00 грн. На підставі проведеного дослідження визначено ринкову вартість нежитлового приміщення - комори № ХL, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв.м. станом на час проведення дослідження складає 43 764, 00 грн. (Т.1 а.с.84-129).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтримав висновок за результатами проведення комплексної судової оціночно - будівельної та оціночно - земельної експертизи № 072/18 від 20.05.2019 року.

Відповідно до висновку експерта № 5229/5230/5273/20-21 від 30.08.2021 року за результатами проведення судової оціночно - будівельної та оціночно - земельної експертизи, на підставі проведених розрахунків, наявних матеріалів та результатів отриманих під час проведення натурного обстеження, враховуючи вимоги та положення нормативно правових актів України з питань оцінки, встановлено ринкову вартість гаража № VI, площею 17,8 кв.м., розташованого по АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_3 , яка в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, становить 380 641,00 грн. На підставі проведених розрахунків, наявних матеріалів та результатів отриманих під час проведення натурного обстеження, враховуючи вимоги та положення нормативно - правових актів України з питань оцінки, встановлено ринкову вартість земельної ділянки площею 0,0029 га і кадастровим номером :01:012:0159, розташовану в межах АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_3 , яка в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, становить: 53 914,00 грн. (дана вартість є складовою частиною ринкової вартості будівлі гаражу з оглядовою ямою, площею 24,1 м. кв., розташованого по АДРЕСА_5 ). На підставі проведених розрахунків, наявних матеріалів та результатів отриманих під час проведення натурного обстеження, враховуючи вимоги та положення нормативно - правових актів України з питань оцінки, встановлено ринкову вартість гаражу з оглядовою ямою АДРЕСА_8 , що належить ОСОБА_3 , яка в цінах сформованих станом на час проведення дослідження становить 175 577,00 грн.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

У ч. 1, 3 та 4 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором бо законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 372 ЦК України закріплено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) та постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 725/1776/18 (провадження № 61-7911св19).

Сутність поділу майна подружжя полягає в тому, що за кожним з подружжя визнається право особистої власності на конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя.

Зі змісту п. 23, 24 та 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ст.ст. 63 ч. 1, 65 ч. 1 СК України.

Судом встановлено, що спірне майно набуте сторонами у шлюбі, доказів придбання спірного майна ОСОБА_5 суду не надано.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що майно, а саме: гараж з оглядовою ямою, загальною площею 24, 1 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 ; земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0159, площею 0, 0029 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 ; гараж VI(6Н), розташований в 3-му корпусі на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 17,8 кв. м.; нежитлове приміщення - комору №XL, розташована за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв. м. є спільним майном подружжя.

Крім того, слід зазначити, що у Постанові ВС у справі 299/2587/15, зазначено, що системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

Суд, при поділі спірного майна враховує, що судова оціночно - будівельна та оціночно - земельна експертизи № 072/18 станом на 20.05.2019 року визначає вартість майна, а саме земельної ділянки - 46671,00 грн., гаража УІ(6Н) - 348 215,00 грн., комори - 43 764,00 грн., гаража 16-А № 5 - 82428,00 грн.

Однак, судова оціночно - будівельна та оціночно - земельна експертиза № 5229/5230/5273/20-21 від 30.08.2021 року, яка більш наближена до дати винесення рішення, та до дійсних ринкових цін на спірне майно, визначає вартість майна: земельної ділянки - 53 914,00 грн., гаража УІ(6Н) - 380 641,00 грн., гаража 16-А № 5 - 175 577,00 грн.

Тому суд, визначає вартість майна за експертизою № 5229/5230/5273/20-21 від 30.08.2021 року, а вартість нежитлового приміщення - комори №XL за експертизою № 072/18 від 20.05.2019 року, яка експертизою від 30.08.2021року не встановлювалась.

Враховуючи вище викладене компенсація за відступ від рівності часток у праві спільної сумісної власності становить 194 914, 00 грн., однак позивачка в уточненій позовній заяві просить суд стягнути грошову компенсацію за відступ від рівності часток у праві спільної сумісної власності саме у розмірі 133 440,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 68-71, 72 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати спільним майном подружжя:

Гараж з оглядовою ямою, загальною площею 24, 1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 ;

Земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0159, площею 0, 0029 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 ;

Гараж VI(6Н), розташований в 3-му корпусі на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 17,8 кв.м.;

Нежитлове приміщення - комору №XL, розташована за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв.м.

Поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на :

Гараж з оглядовою ямою, загальною площею 24, 1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 ;

Земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0159, площею 0, 0029 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 .

Виділити та визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на :

Гараж VI(6Н), розташований в 3-му корпусі на 1 поверсі в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 17,8 кв.м.;

Нежитлове приміщення - комору №XL, розташована за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 4,3 кв.м.

Право спільної сумісної власності на дане майно припинити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відступ від рівності часток у праві спільної сумісної власності в розмірі 133 440 ( сто тридцять три тисячі чотириста сорок ) грн., судові витрати в розмірі 1057, 20 грн. та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 10 582, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2021 року.

Суддя: