Справа № 683/3142/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

представника позивача Шпиляєвої Н.В.

відповідача ОСОБА_1

та її представника - адвоката Віхерко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № №683/3142/20, №2/683/390/2021 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення із спадкоємця боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року представник позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 18.03.2011 року. Банк надав можливість ОСОБА_1 розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а останній отримав строковий кредит, який зобов`язався повернути і сплатити проценти за користування кредитними коштами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка ОСОБА_1 .

Вказано, що позивачем 04.05.2020 року була направлена претензія кредитора до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області та отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_1 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

Вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачка не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

11 жовтня 2020 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на день смерті ОСОБА_1 виникла кредитна заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.03.2011 року на загальну суму 8 134,01 грн., з яких: 8 134,01 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі 8 134,01 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Позивачка ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості у зв`язку із відсутністю підстав. В обґрунтуванні відзиву вказала, що дізналася про смерть ОСОБА_1 22.11.2019 року, що слідує з штемпеля позивача на копії ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06.08.2019 року, однак позивач звернувся з вимогою до неї, як спадкоємця 14.05.2020 року, тобто поза межами передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку. Крім того, після смерті ОСОБА_1 будь-якого майна не залишилось, а тому ОСОБА_1 спадщину не оформляла.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» подав відповідь на відзив, згідно якої просили задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Віхерко Н.О. просили відмовити в задоволені позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.03.2011 року, згідно якої отримав можливість розпоряджатися кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписавши вказану заяву ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 60239293 від 19.05.2020 року

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області з претензією кредитора вих. № SAMDN50ОТС004212743 від 21.04.2020 року по кредитному договору №б/н від 18.03.2011 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , в порядку ст.1281 ЦК України про включення кредиторської вимоги по заборгованості у розмірі 8 134,01 грн. до спадкової маси після смерті останнього, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ.

Листом від 19.05.2020 року за № 678/02-14 Старокостянтинівська державна нотаріальна контора Хмельницької області повідомила АТ КБ «Приватбанк», що спадкова справа за №185/2020 від 19.05.2020 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 була заведена на підставі вимоги кредитора - АТ КБ «Приватбанк».

Станом на 08.05.2018 року кредитна заборгованість за кредитним договором становить 8 134,01 грн., з яких: 8 134,01 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі 8 134,01 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: анкетою-заявою ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.03.2011 року; розрахунками заборгованості за договором № б/н від 18.03.2011 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , станом на 31.05.2015 рік, 30.09.2019 рік, 30.11.2019 рік, 06.11.2020 рік; Умовами та Правилами надання банківських послуг; матеріалами спадкової справи №185/2020 від 19.05.2020 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та одержав у банку кредитну картку, з використанням якої ним були зняті з відповідного рахунку кредитні кошти.

Отже між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом приєднання останнього до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі.

Умови кредитного договору і наданий АТ КБ «Приватбанк» розрахунок заборгованості є зрозумілими та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав узяті на себе зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим до дня його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла заборгованість у розмірі 8 134,01 грн., з яких: 8 134,01 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі 8 134,01 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст. 16 даного Кодексу.

В свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2 ст. 1282 ЦК України).

Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого ОСОБА_1 , прийняв після нього спадщину, наявність спадкового майна та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, оскільки саме в межах вартості одержаного у спадщину він відповідає за борги спадкодавця.

Згідно зі ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Дослідивши матеріали спадкової справи, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області за № 185/2020 від 19.05 2020 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вказана спадкова справа відкрита на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN50ОТС004212743 від 21.04.2020 року, інші спадкоємці спадщину не приймали.

У встановлений законодавством термін до нотаріальної контори ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини та відповідно свідоцтво про прийняття спадщини жодному зі спадкоємців не видавалося. Крім того, в матеріалах спадкової справи відсутня інформація щодо наявності будь-якого майна, яке б могло бути успадковане після смерті ОСОБА_1 .

Обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було, оскільки сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що відповідач є спадкоємцем, проживав разом зі спадкодавцем та прийняв після померлого спадщину.

Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача боргу спадкодавця відсутні, а тому у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанку» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитором спадкодавця із спадкоємця заборгованості за кредитним договором від 18 березня 2011 року відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д в м. Києві, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 27 вересня 2021 року.

Суддя