Справа № 298/557/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Джуги С.Д.,

за участі секретаря: Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах Ужанського національного природного парку, на рішення Великоберезнянського районного суду від 02 вересня 2020 року, головуюча суддя Лютянська М.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до Ужанського національного природного парку про стягнення невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час прогулу, визнання наказу про звільнення незаконним і скасування його та зміну формулювання причин звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ужанського національного природного парку про стягнення невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час прогулу, визнання наказу про звільнення незаконним і скасування його та зміну формулювання причин звільнення.

27 лютого 2019 року ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 про об`єднання позовів в одне провадження задоволено та об`єднано цивільні справи № 298/557/17 та №298/1605/17 в одне провадження.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 02 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ №34 в.о. директора Ужанського національного природного парку Ю.М. Павлей від 17 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи з 22 серпня 2017 року у зв`язку з прогулом без поважних причин у відповідності до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Зобов`язано Ужанський національний природний парк анулювати відповідний запис в трудовій книжці ОСОБА_2 за №17 про звільнення ОСОБА_2 з роботи з 22 серпня 2017 року у зв`язку з прогулом без поважних причин у відповідності до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Зобов`язано Ужанський національний природний парк змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_2 , зазначивши причини звільнення за угодою сторін ( п.1 ст. 36 КЗпП України).

В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах Ужанського національного природного парку, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи були повідомленні належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Справа відкладалась неодноразово.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року наказом №20, що виданий Ужанським національним природним парком було звільнено ОСОБА_2 21 квітня 2017 року з посади начальника Ужоцького ПНДВ, за угодою сторін. Копією заяви ОСОБА_2 підтверджується той факт, що він звертався до директора Ужанського національного природного парку про видачу йому трудової книжки та проведення розрахунку при звільненні. Судом також досліджено копія наказу №34 від 17 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи з 22 серпня 2017 року у зв`язку з прогулом без поважних причин, у відповідності до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Також в матеріалах справи є заява-клопотання позивача ОСОБА_2 про зміну позовних вимог по справі, оскільки 04 вересня 2017 року відповідачем Ужанським національним природним парком було видано позивачу трудову книжку, в якій відсутній запис про його звільнення за п.1 ст. 36 КЗпП України, а тому позивач просить зобов`язати Ужанський національний природний парк внести в трудову книжку НОМЕР_1 ОСОБА_2 такий запис за номером запису 17 від 20 квітня 2017 року на підставі наказу директора УНПП №20 від 10 квітня 2017 року про звільнення його з посади начальника Ужоцького ПНДВ за угодою сторін.

Встановлено, що Ужанський національний природний парк провів повний розрахунок з ОСОБА_2 та видав трудову книжку, що підтверджується довідкою про заробітну плату та довідкою про повний розрахунок.

Також встановлено та досліджено копію трудової книжки НОМЕР_2 , яка видана ОСОБА_2 , з якої вбачається, що під № 17 запису міститься відомості про роботу , а саме, що 22.08.2017 року звільнений з посади начальника Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення у зв`язку з прогулом без поважних причин, у відповідності до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 34 від 17.08.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 04 квітня 2017 року подав директору Ужанського НПП заяву про звільнення за угодою сторін, копією наказу № 20 від 10.04.2017 року звільнено ОСОБА_2 21 квітня 2017 року з посади начальника Ужоцького ПНДВ, за угодою сторін, стаття 36 п.1 КЗпП,з даним наказом ОСОБА_2 ознайомлений 19.04.2017 року. Однак в трудовій книжці ОСОБА_2 даний запис про звільнення відповідно до наказу №20 від 10.04.2017 року не внесено.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач Ужанський НПП не дотримався вимог ст. 47 КЗпП України, не оформив належним чином трудову книжку.

Окрім цього, в матеріалах справи міститься наказ № 34 від 17 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи з 22 серпня 2017 року, у зв`язку з прогулом без поважних причин. З даного наказу вбачається, що ОСОБА_2 неналежно виконував свої посадові обов`язки та був безпідставно відсутній на робочому місці 18.04.2017 року, 19.04.2017 року,20.04.2017,21.04.2017 р., 24.04.2017р.,25.04.2017р. 26.04.2017р.та з 27.04.2017 р. по 15.08.2017 р., а також не виконав наказ №39 від 10.04.2017 р.

Даний наказ позивачу ОСОБА_2 не надано для ознайомлення під розпис, а надіслано поштовим зв`язком.

Також, встановлено, що позивачу ОСОБА_2 не було відомо про наказ №39 від 10.04.2017 р. Про прийом-передачу Ужоцького ПНДВ та наказу №22 від 20.04.2017 Про внесення змін до наказу № 20 від 10.04.2017, з даними наказами не ознайомлювався під розпис,отже вимоги роботодавця не були доведені до відома працівника.

Суд вважає, що звільнення позивача проведено з порушенням норм трудового законодавства. Крім того, відповідачем не надано доказів про те, що до позивача ОСОБА_2 застосовувалися дисциплінарні стягнення за невиконання вимог трудових обов`язків. Також відповідачем не відібрано пояснення перед звільненням у позивача, що свідчить про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання позивачем, як працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що могло бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за пунктом 4 частини першої ст. 40 КЗпП України.

Згідно пунктів 3 та 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення та прогулу без поважних причин.

ОСОБА_2 було звільнено 17 серпня 2017 року з роботи з 22 серпня 2017 року, у зв`язку з прогулом без поважних причин, у відповідності до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Підставами для такого звільнення у наказі вказано: наказ Про внесення змін до наказу № 20 від 10.04.2017 року; заява ОСОБА_2 , ; Акт від 21.04.2017 р., листи від 05.05.2017 року за № 288 та від 22.05.2017 р. № 326; доповідні заступника директора Заяць М.В. від 11.08.2017 р., та начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та економіки -головного бухгалтера Рейпаші Г.І. від 11.08.2017 р., Наказ в.о.директора Ужанського НПП Павлея Ю.М. від 11.08.2017 р. №77 про признання службового розстеження, акт від 15.08.2017 року. Жоден з цих документів не був доведений до відома позивачу ОСОБА_2 під розпис.

Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бирковича О.І., який діє в інтересах Ужанського національного природного парку, залишити без задоволення.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді