КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4868/21
Провадження № 2/552/1920/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Солод І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_2 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулось в суд з позовом до відповідача про відшкодування надмірно виплаченої пенсії посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні . Внаслідок невірного обчислення коефіцієнта страхового стажу програмним забезпеченням ППВП при проведенні масового перерахунку пенсій виникла переплата в сумі 15 026 грн. 31 коп. за період з 01.04.2018 року по 31.08.2019 року, які просив стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав , вважає їх безпідставними. Відсутні правові підстави для стягнення зазначеної суми з відповідача, оскільки переплата пенсії виникла не з його вини. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (надалі - ПФУ), відповідно до якого ПФУ є Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.3 Положення, основними завданнями ПФУ є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області .

Позивач зазначає, що відповідно до вимог закону, Управлінням проведений масовий перерахунок пенсій по стажу. Внаслідок невірного обчислення коефіцієнта стразового стажу програмним забезпеченням ППВП при проведені масового перерахунку пенсій виникла переплата в сумі 15 026 грн. 31 коп. за період з 01.04.2018 року по 31.08.2019 року.

Позивач звертався до відповідача щодо добровільного повернення переплати пенсії, проте кошти до цього часу не надійшли.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017).

При цьому, факт подання позивачу завідомо недостовірних даних, які стали б підставою для призначення пенсії відповідачу, судом не встановлено.

Також і під час розгляду справи судом не було встановлено жодної з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 50 Закону № 1058, для утримання з відповідача надміру виплачених коштів.

Отже, утримання виплаченої надміру суми пенсії, відповідно до ст. 50 Закону № 1058, можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера (надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством) та подання страхувальником недостовірних даних у спосіб, передбачений Порядком.

Відповідач не допустив будь-якої недобросовісної поведінки, не подавав до органів ПФУ жодної інформації та не вчиняв жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати пенсії.

Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача як пенсіонера, що відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії.

Представник позивача як на підставу для задоволення позову посилався на невірне обчислення коефіцієнта страхового стажу програмним забезпеченням ППВП при проведенні масового перерахунку пенсій, у тому числі і позивачу.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо рахункової помилки при призначенні пенсії слід зазначити, що в українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». Проте, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової ) помилки це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Представник позивача не навів жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій.

Отже, помилку програмного забезпечення не можна вважати рахунковою помилкою.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові №556/1231/17 від 5 лютого 2018 року.

Крім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії».

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено факту допущення ними рахункової помилки, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,12, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_2 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Собрності,66, ідентифікаційний ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повний текст судового рішення виготовлений 29 грудня 2021 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна