Справа № 131/471/20
Провадження № 22-ц/801/2096/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 рокуСправа № 131/471/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Француз М. Г.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач Іллінецька міська рада Іллінецького району Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року, постановлене у складі судді Олексієнко О. Ю., в м. Іллінці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області з позовом про продовження строку прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, уточнивши позовні вимоги (а.с. 40 - 41), просила визнати поважними причини пропуску нею строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку (пай) площею 2, 80 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 112 245, 42 грн, яка в даний час знаходиться на території Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області та яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0498667, виданого 29 лютого 2000 року Іллінецькою районною державною адміністрацією на підставі рішення Іллінецької районної державної адміністрації № 56 від 23 лютого 2000 року, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 524.

Обґрунтовуючи позов, зазначила, що на даний час вона проживає у власному житловому будинку АДРЕСА_1 .

Її мати, ОСОБА_2 проживала в селі Павлівка Іллінецького району Вінницької області у власному житловому будинку. В 2001 році ОСОБА_2 поїхала в гості до своєї подруги у Росію в місто Волжський Волгоградської області, весною 2002 року повинна була приїхати додому, але перебуваючи в місті Волжський тяжко захворіла і ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 8 серпня 2018 року відділом ЗАГСу № 2 адміністрації міста Волжського Волгоградської області, де й була похована. Свідоцтво про смерть матері позивач отримала тільки в кінці 2018 року через знайомих людей з міста Волжського. Після отримання свідоцтва про смерть своєї матері на початку серпня 2019 року з міста Волжського ОСОБА_1 також передали оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 04598667 про право ОСОБА_2 жительки села Павлівка Іллінецького району Вінницької області як члена колективного сільськогосподарського підприємства на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Зоря» в розмірі 2, 80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

В серпні 2019 року, позивач звернулася до державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини та видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса від 18 грудня 2019 року №833/02-31 у видачі свідоцтва про право спадкування після смерті матері було відмовлено в зв`язку з відсутністю належних документів для оформлення спадщини і пропуском шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини з моменту її відкриття та одночасно нотаріусом було роз`яснено право звернення до суду за захистом своїх спадкових прав в судовому порядку.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року позов задоволено частково: визнано причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, поважними та продовжено строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та продовження на три місяці строку для прийняття спадщини, мотивовано тим, що у матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, зокрема суд зазначив, що через похилий вік ОСОБА_1 не мала змоги виїхати у Росію в місто Волжський, де померла її мати та не могла отримати свідоцтво про смерть і оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а тому в нотаріальну контору з питанням відкриття спадщини вона змогла звернутись тільки з моменту наявності у неї вказаних документів.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , права на земельну частку (пай), суд виходив з того, що ураховуючи частково задоволені позовні вимоги, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав до нотаріуса.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 , 26 серпня 2021 року подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та в цій частині постановити нове, яким визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку (пай) площею 2, 80 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0498667, виданого 29 лютого 2000 року Іллінецькою районною державною адміністрацією на підставі рішення Іллінецької районної державної адміністрації № 56 від 23 лютого 2000 року, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 524.

Основні доводи апеляційної скарги аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та зводяться до того, що суд невірно оцінив фактичні обставини справи та ухвалив в частині відмови у задоволенні позовних вимог незаконне рішення. Не дав оцінки тому, що вона зверталась до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва.

Від Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області відзив на апеляційну скаргу, впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надійшов.

В судове засідання апеляційного суду позивач не з`явилась, в апеляційній скарзі просила розглядати справу без її участі.

21 вересня 2021 року від Іллінецької міської ради, засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника Іллінецької міської ради, за наявними у справі матеріалами, у якому вказано, що Іллінецька міська рада визнає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 .

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

- ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 виданим 14 червня 2002 року відділом РАЦС адміністрації м. Волжського Волгоградської області Росія (а.с. 6);

- як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (копія на а.с. 7, а.с. 39) позивач є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 ;

- 30.08.2021 року в зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 (копія на а.с. 7), паспорт громадянина України позивача серії НОМЕР_4 (копія на а.с. 5), отже позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом;

- згідно довіреності, виданої 29.09.2018 року, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_6 представляти її інтереси в усіх без винятку органах в тому числі в органах нотаріату, землевпорядних організаціях, в органах місцевого самоврядування, подавати від її імені та отримувати будь які документи, тощо (а.с. 12);

- 27.08.2019 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника, подала заяву про прийняття спадщини до Іллінецької державної нотаріальної контори (а.с. 9);

- за життя ОСОБА_2 належало право на земельну ділянку (пай) площею 2, 80 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 1 122 45, 42 грн, що розташована на території Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області (копія сертифікату Серія ВН №0498667 (на а.с. 8);

- постановою Іллінецької державної нотаріальної контори від 18 грудня 2019 року № 833/02-31 ОСОБА_6 (який діяв за дорученням ОСОБА_1 ) відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину (а.с. 10). Причиною відмови є відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів;

- на а.с. 19 міститься відзив на позовну заяву з якого слідує, що Іллінецька міська рада визнає позовні вимоги позивача.

Між сторонами виник спір з приводу реалізації права на спадкування.

Пунктом 5. Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, поважними та продовження їй строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, є вірним, не оскаржується, а тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Стосовно вимоги про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 права на земельну частку (пай), слід зазначити наступне:

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В справі що розглядається Постановою Іллінецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 грудня 2019 року № 833/02-31 (а.с. 10), саме з підстав відсутності правовстановлюючих документів було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадкове майно.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 100/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 33-38), для отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 до натаріальної контори було подано лише заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої ОСОБА_2 , без надання правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 2, 80 га, що розташовану на території Павлівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, а також відсутність інформації про право власності в ДРРПНМ на ім`я ОСОБА_2 (зворот а.с. 10).

Проте, як зазначала позивач у позовній заяві, і в апеляційній скарзі, вона отримала з Росії сертифікат Серія ВН №0498667, який підтверджує право померлої ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в серпні 2019 року, тобто після звернення до нотаріальної контори. Отже, з урахуванням того, що судом їй надано додатковий строк для прийняття спадщини наразі вона не позбавлена можливості звернутись в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадкове майно.

Окрім того апеляційний суд зазначає, що вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини та вимога про визнання права на земельну частку (пай) є взаємовиключними: у разі задоволення однієї з вимог, інша задоволена бути не може.

Доводи апеляційної скарги про недостатність мотивації щодо відмови у задоволенні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) є підставними, суд першої інстанції вдався до поверхневої оцінки аргументів позивача, проте рішення з приводу цієї вимоги є вірним.

Відтак, з урахуванням задоволення позовних вимог в частині визнання поважними причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та продовження строку для прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції підставно відмовив у задоволення вимоги про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай).

Загалом доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін (ст. 375 ЦПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч.1 ст. 382 ЦПК України), слід зазначити наступне.

За подання апеляційної скарги позивачем було сплачено 1 685 грн судового збору (а.с. 50), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. Відповідач судові витрати в суді апеляційної інстанції не поніс.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 367, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк