Провадження № 4-с/638/196/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кунєвої Марини Іванівни, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кунєвої М.І., відповідно до якої скаржник просить визнати дії старшого державного виконавця про арешт коштів боржника неправомірними. Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 08.09.2021 в частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на зарплатному картковому рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», що надходять від ТОВ «Мережа магазинів «ДНІПРО-М» як заробітна плата ОСОБА_1 ..

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження в справі за даною скаргою з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Таку ж позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 161/15523/17, а саме: спори щодо оскарження дій відділу ДВС з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою (приватним нотаріусом), а не судом, підвідомчі адміністративному суду.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник у цій справі оскаржує дії державного виконавця щодо виконання не судового рішення, а документа, виданого приватним нотаріусом.

З огляду на викладене, вивчивши матеріали справи та враховуючи, що постанова, яку оскаржує заявник винесена державним виконавцем в межах виконавчого провадження, щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, суд вважає, що вказаний спір підвідомчий адміністративному суду, що виключає можливість його розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою, оскільки вимоги викладені в ній не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 13, 257, 353, 354, 355, 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кунєвої Марини Іванівни.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.