ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м.Суми

Справа №577/4374/21

Номер провадження 22-ц/816/1839/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - приватний нотаріус Мусієнко Вікторія Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 жовтня 2021 року в складі судді Потій Н.В., постановлене в м. Конотоп, повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в вересні 2021 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її матір`ю та факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком та дружиною.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Конотоп Сумської області помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті останнього відкрилась спадщина. Спадкоємцем за законом є його дружина та її мати - ОСОБА_2 . Остання спадщину прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем до дня його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Конотоп Сумської області померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері звернулась до приватного нотаріуса Мусієнко В. В. з заявою про прийняття спадщини. Проте отримала відмову, в зв`язку з тим, що родинні відносини між нею та її матір`ю документально не підтверджуються. Крім цього, не підтверджується факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком та дружиною, оскільки в свідоцтві про одруження батьків прізвища зазначено « ОСОБА_4 », в свідоцтві про народження заявника прізвище батьків зазначено « ОСОБА_4 », а в свідоцтвах про смерть батьків прізвища батьків зазначено « ОСОБА_5 ». Встановлення даних фактів, необхідно для оформлення спадщини.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково: встановлено факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю заявника - ОСОБА_1 , підтверджено дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Встановлення факту родинних відносин створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права - узаконення спадкових прав.

Однак, що стосується встановлення факту, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком та дружиною, суд вважає, що в цій частині вимога не підлягає задоволенню.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Заявник просить встановити факт, що її мати та її батько, які померли були чоловіком та дружиною. Проте, цивільна правоздатність останніх припинена у зв`язку з їх смертю. За таких обставин, у разі встановлення такого юридичного факту судом буде вирішено питання про права двох померлих осіб, які не мають цивільної процесуальної правоздатності, що суперечить вимогам закону.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заявник подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні заяви та постановити в цій частині нове рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Конотоп Сумської області, та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Конотоп Сумської області, були чоловіком та дружиною.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що, вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з положень ч. 1 ст.293 ЦПК України. Законодавством України не встановлено вичерпного переліку фактів, які можуть бути встановлені в порядку окремого провадження, в т..ч. справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи - заявника: задоволення заяви про встановлення факту допускається за умови існування прямого зв`язку між виникнення права на спадкування та доведення певного факту.

У супереч зазначеним нормам права та правовій позиції, викладеній вище, суд першої інстанції не надав жодного правового обґрунтування тим обставинам, що без встановлення факту родинних відносин Заявник фактично не зможе реалізувати своє право на прийняття спадщини, а тому існує прямий зв`язок між фактом родинних відносин і подальшою реалізацією прав Заявника.

Крім того, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, шо вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, як в даному випадку. Отже, встановлення факту родинних відносин для заявниці має юридичне значення, оскільки надасть їй можливість реалізувати свої спадкові права, а саме - успадкувати спадкове майно після померлої матері, яке остання успадкувала після смерті свого чоловіка.

Суд першої інстанції не врахував, що заявниця позбавлена можливості іншим способом, аніж як в судовому порядку довести факт родинних відносин, а саме, що її батьки були чоловіком та дружиною. Порушення законних прав заявниці прийнятим рішенням, також підтверджується і тим, що після отримання повного тексту рішення, яке на даний час не набрало законної сили, Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Мусієнко В.В., яка ще раз підтвердила про неможливість без встановлення такого факту в судовому порядку.

Від приватного нотаріуса Мусієнко В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому повідомляє інформацію про те, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа №138/2012 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої нотаріусу Янушко В.М. 19.11.2012 за №265. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися. Згідно з довідкою виконкому Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області №02-23/340 від 12.08.2021 року спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_2 , так як постійно проживала та була зареєстрована в одному будинку разом зі спадкодавцем до дня його смерті, на день його смерті та по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проти апеляційних вимог, не заперечує, при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Приватний нотаріус Мусієнко Вікторія Миколаївна в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, надіслала суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, свідоцтвом про смерть підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Конотоп Сумської області, у віці 82 роки, померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно зі свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Конотоп Сумської області, у віці 66 років (а.с. 13).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження 06.08.1960 року в Кузьчанській сільській раді Конотопського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , 1939 року народження, та ОСОБА_6 , 1930 року народження. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіку та дружині « ОСОБА_4 » (а.с.11).

У свідоцтві про народження заявника, записи в якому виконано російською мовою зазначено, що « ОСОБА_7 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . В графі батьки записані: батько - « ОСОБА_8 », мати - « ОСОБА_9 » (а.с.5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 14.11.2012 р., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23 серпня 1986 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_12 » (а.с.8).

Згідно з копією паспорта, заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Раки Конотопського району Сумської області (а.с.6).

З копії довідки виданої Попівською сільською радою №02023/340 від 12.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті та на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті спадщину прийняла дружина ОСОБА_2 , так, як була зареєстрована та постійно проживала в одному будинку з померлим в АДРЕСА_1 , до дня його смерті, на день його смерті, та по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців не має. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради. Заборони на майно померлого по сільській раді не зареєстровано (а.с.16).

Відповідно до цієї копії довідки, ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті та на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті спадкоємцем за законом є її дочка ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєстрована в АДРЕСА_2 . Спадщину прийняла, подавши до компетентного органу нотаріату заяву про прийняття спадщини в межах піврічного строку. Інших спадкоємців не має. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради. Заборони на майно померлої в сільській раді не зареєстровано (а.с.15).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. №310/02-14 від 28.08.2021 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 заведена спадкова справу № 138/2012 на підставі заяви про прийняття спадщини №265, поданої ОСОБА_1 19.11.2012. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися. При огляді наданих ОСОБА_1 документів, нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про шлюб матері, її свідоцтві про народження, Витягу з ДРАЦС щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище батька, заявниці та матері зазначене « ОСОБА_4 », тоді, як у свідоцтвах про смерть матері та батька заявниці, які видаються згідно паспортних даних особи зазначені, як « ОСОБА_5 ». Рекомендовано звернутися до суду з встановленням факту родинних відносин та факту, що спадкодавець та його спадкоємець були чоловіком та дружиною (а.с.14).

Відповідно до ч.1 і п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік встановлення фактів, що мають юридичне значенні наведено у ст. 315 цього Кодексу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 318 цього Кодексу у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та докази, що його підтверджують. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Заявник довела в суді, що дійсно встановлення факту родинних відносин між померлими батьками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають для неї юридичне значення, оскільки як спадкоємцю першої черги, яка подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В., надасть можливість оформити право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті матері, яка за життя успадкувала спадщину, що залишилася після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Однак через допущення різного написання прізвища батьків у її свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження батьків і в свідоцтвах про їх смерть, вона не може реалізувати своє права

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ЦПК України 2004 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події. Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Представлена заявником копія свідоцтва про одруження від 06.08.1960 доводить державну реєстрацію шлюбу між померлими батьками заявника. Зокрема, зроблено запис №14 від 06.08.1960 р., в якому зазначається, що громадяни ОСОБА_3 , 1939 року народження, та ОСОБА_6 , 1930 року народження, одружилися в с. Раки Конотопського району

У листі приватного нотаріуса В.Мусієнко від 28.08.2021 №310/02-14 про надання роз`яснення, нотаріус вказує, що 12.08.2021 видана довідка за № 02023/340 виконкомом Попівської сільської ради Конотопського району, що померла мати заявниці ОСОБА_2 проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті і прийняла після нього спадщину. Надання такої довідки передбачено у п. 3.22. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ № 295/2 від 22.02.2012 року (далі Порядок), а саме - у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місцем проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Колегія суддів зауважує, що в цьому листі нотаріус вказує, що він перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування осіб з посилання на п.5.17 глави 10 Порядку, який є не коректним, оскільки в цьому пункті зазначено наступне:5.17 Після видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом поданий спадкоємцями оригінал або дублікат заповіту (протокол про оголошення секретного заповіту) залишається у спадковій справі.

Проте, у пунктах 4.1. і 4.2. глави 10 Порядку вказано, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. У разі потреби нотаріус не позбавлений можливості витребувати актові записи про народження заявника та про одруження її батьків або у встановленому порядку з`ясувати питання ідентичності прізвища « ОСОБА_4 » і « ОСОБА_5 », або щодо їх тотожності при написанні.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії а також в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Статтею 50 цього Закону передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Отже, встановлення факту, що померлі батьки заявника ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були чоловіком та дружиною процесуальний закон не потребує, тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні в цій частині заяви, оскільки цей факт було підтверджено під час судового розгляду представленою копією свідоцтва про їх одруження.

На підставі ст. 375 ЦПК України колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 жовтня 2021 року в оскарженій частини залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий - С.С.Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко