Справа №569/6111/21
23 вересня 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Левчука О.В.
секретар судового засідання Янок М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В засіданні приймали участь:
від позивача: Цвіркун А. С. ;
від відповідача: не з`явився.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.05.2020 він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) доларів США, які він зобов`язався повернути позивачу до 01.09.2020. На підтвердження цього факту відповідач написав розписку, в якій вказав, що кошти зобов`язується повернути в строк, визначений в розписці, а саме - до 01.09.2020. Оригінал розписки від 04.05.2020 написаний та підписаний власноручно відповідачем. Однак, кошти у визначений в розписці строк та станом на день подання позовної заяви до суду відповідачем ОСОБА_2 позивачу не повернуто. На неодноразові вимоги позивача повернути грошові кошти у встановлений строк та по даний час відповідач не реагує, лише обіцяє їх повернути в майбутньому, останнім часом перестав реагувати на телефонні дзвінки та всіляко уникає зустрічі з позивачем. Станом на 26.03.2021 заборгованоість відповідача складає 6000 доларів США. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 6000 доларів США (що еквівалентно сумі відповідно по курсу Національного банку України станом на 26.03.2021 становить 167 760 грн. 00 коп.).
Представник позивача - адвокат Цвіркун А.С. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, повторно не з`явився в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення) в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно з розпискою від 14 травня 2020 року позивач позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) доларів США, які він зобов`язався повернути позивачу до 01.09.2020. На підтвердження цього факту відповідач написав розписку, в якій вказав, що кошти зобов`язується повернути в строк, визначений в розписці, а саме - до 01.09.2020. В судовому засіданні 23.09.2021 судом було оглянуто оригінал вказаної розписки.
Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надав для огляду відповідний оригінал розписки, складений відповідачем про те, що він отримав в борг грошові кошти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобов`язався повернути кошти в термін до 01 вересня 2020 року, однак грошові кошти не повернув. Про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення грошових коштів також свідчить наявність оригіналу боргового документа (розписки) саме у кредитора ОСОБА_1 , який надав оригінал розписки для долучення до матеріалів справи.
Таким чином, оскільки відповідач на час написання розписки мав в користуванні грошові кошти, належні позивачу, та сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу. З матеріалів справи вбачається, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6000 доларів США (що еквівалентно сумі відповідно по курсу Національного банку України станом на 26.03.2021 становить 167 760 грн. 00 коп.).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1677 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість на загальну суму 6 000 доларів США, що еквівалентно сумі відповідно до курсу Національного банку України станом на 26.03.2021 становить 167 760 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1677 (тисяча шістсот сімдесят сім) гривень 60 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .
Суддя Левчук О. В.