Справа № 716/1017/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань Якимик К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представниця ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_6 , після смерті якої залишилося спадкове майно. За життя ОСОБА_7 склала на користь дружини позивача ОСОБА_7 заповіт на все своє майно, що буде їй належати на день смерті.

Однак, через два місяці після відкриття спадщини ОСОБА_7 померла та не встигла прийняти спадщину за заповітом після смерті своєї матері з поважних та об`єктивних на те причин у встановлений законом строк.

Зважаючи на роз`яснення нотаріуса ОСОБА_8 про обов`язок звернутися до нотаріуса у м. Заставна, позивач, його доньки та ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_6 та претендує на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері, як непрацездатна за віком, звернулися 24.10.2019 в межах встановленого законом строку для прийняття спадщини до приватного нотаріуса Малітовської Т.М.

Однак, ОСОБА_9 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 прийняла лише від відповідачки ОСОБА_4 та за її заявою завела спадкову справу №152/2019, а позивачу та його донькам пояснила, що вони частку своєї матері, яку вона не встигла прийняти у порядку спадкування за заповітом після її померлої матері ОСОБА_6 , мають оформляти в рамках спадкової справи, заведеної у нотаріуса Макеєвої Н.В., вже після закінчення 6-місячного строку після відкриття спадщини та відмовилася приймати відповідні заяви.

Позивач, не розуміючи тонкощів законодавства та наслідків таких дій нотаріуса ОСОБА_9 , сподіваючись на те, що нотаріус розуміє та відповідає за свої дії і консультації, сприйняв це як належне, та вже по закінченню визначеного законом терміну звернувся до нотаріуса Макеєвої Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини ОСОБА_7 , де йому повторно було роз`яснено норми закону і порядок видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкової трансмісії. Після чого, вже звичайно після закінчення усіх можливих строків для прийняття спадщини, він знову звернувся до нотаріуса Малітовської Т.М., яка зрештою визнала свою помилку, однак змушена була видати постанову по відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини.

Зважаючи на викладені обставини просить визначити йому в судовому порядку додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1276 ЦК України після смерті ОСОБА_6 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтувавши їх вищенаведеним та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомлення за адресою зареєстрованого місця проживання, однак до суду повернувся конверт із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме судовою повісткою, про що свідчить її підпис у розписці про отримання повістки про виклик до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наведене суд вирішив за доцільне провести розгляд справи за відсутності відповідачки ОСОБА_4 та третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

З урахуванням наведених норм законодавства, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернівці померла ОСОБА_6 (а.с.11) і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розміром 2,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с.21).

Із змісту заповіту, посвідченого 15.02.1984 секретарем виконавчого комітету Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за реєстровим №14, вбачається, що ОСОБА_6 усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, а також все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла ОСОБА_7 (а.с.25).

Однак, ОСОБА_7 через два місяці після відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с.10) та не встигла прийняти спадщину за заповітом після смерті своєї матері у встановлений законом строк.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що, маючи намір оформити свої спадкові права в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 , звернувся разом із ОСОБА_4 до нотаріуса ОСОБА_9 , однак остання ввела його в оману, запевнивши про необхідність оформлення ним вказаного спадкового права в рамках спадкової справи, заведеної у нотаріуса Макеєвої Н.В. після смерті його дружини ОСОБА_7 після спливу встановленого приписами ст. 1270 ЦК України строку, не прийняла від нього заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . В подальшому визнавши своє тлумачення законодавства помилковим, однак, з урахуванням закінчення встановленого строку для прийняття спадщини, нотаріус Малітовська Т.М. видала йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_2 , яка була допитана у відповідності до вимог ст. 93 ЦПК України в якості свідка.

З матеріалів спадкової справи № 152/2019, заведеної 24.10.2019 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області після смерті ОСОБА_6 , встановлено, що вона була заведена за заявою ОСОБА_4 від 03.07.2019, доньки спадкодавиці ОСОБА_6 , яка на час відкриття спадщини була непрацездатною особою та відповідно до приписів ч.1 ст. 1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом ОСОБА_10 (а.с.48 зворот).

Також в матеріалах спадкової справи міститься заява доньки спадкодавиці ОСОБА_10 про відмову від своєї частки у спадщині (а.с.49) та постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2001 згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку ст. 1276 ЦК України, поскільки згідно вимог ст. 1270 ЦК України пропущений строк, необхідний для прийняття спадщини (а.с.54 зворот).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування" фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

З огляду на наведене суд вважає, що позивач як спадкоємець після смерті дружини ОСОБА_7 , яка померла в період дії строку, встановлено для при йняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , мав легітимні (законні) очікування у правомірному переоформленні та набутті права власності на спадкове майно, що належало їй на момент смерті.

На думку суду, посилання позивача на помилку посадової особи нотаріального органу в процесі оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 є переконливим та достатнім доказом поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

На підставі ст.ст. 1220, 1221, 1241, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий трьохмісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом в порядку ст.1276 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП відмовився, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 14.01.2000, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Спіжавка Анастасія Юріївна, 58002, Чернівецька область, Чернівецький район, м.Чернівці, вул.Л.Толстого, 14/1,свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №327 від 28.02.2012;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 16.11.1998 Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ;

Треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий 08.08.2012 Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП відмовилась, паспорт серія НОМЕР_6 виданий 16.01.2012 Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 .

Дата складення повного судового рішення: 23.09.2021

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ