Справа № 766/3468/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені, якої діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3 , про визнання зобов`язання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим правовідношення зв договором поруки №HECFGK00001725 від 16.11.2006 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» .

В обґрунтування позову зазначено, що 16.11.2006 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № HECFGK00001725,відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 26500 доларів США на термін до 16.11.2026 року, у якому ОСОБА_1 , є поручителем. На даний момент банк пред`явив претензії до ОСОБА_3 , який не сплачував кредит більше трьох років. 20.08.2019 року банком висунута вимога до ОСОБА_1 щодо сплати кредитних коштів шляхом подання позову до суду. Договір кредиту був укладений в 2006 році та за весь час з 2006 по 2019 роки ОСОБА_1 не отримувала повідомлень про сплату грошових коштів за вищевказаним кредитним договором, тому для захисту майнових прав та інтересів звернулась до суду із позовом для визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою суду від 28.05.2021 року прийнято до розгляду дану справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Від представника відповідача» надійшов відзив, відповідно до якого банк просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань у повному обсязі. Повне виконання боргових зобов`язань за кредитним договором пов`язується із конкретною датою погашення кредитної заборгованості, зазначеної в кредитному договорі, укладеної між відповідачем та третьою особою, якою є 16.11.2026 р.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

16.11.2006 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № HECFGK00001725, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 26500 доларів США на термін до 16.11.2026 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки № HECFGK00001725Р, відповідно до якого позивач зобов`язалася перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за кредитним договором.

Сторона позивача вказує, що наявні підстави для визнання договору поруки припиненим з огляду на те, що банком пропущено встановлений законом строк для пред`явлення вимог за договором до позивач, як до поручителя.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Доказів того, що зобов`язання, яке було забезпечено порукою, припинено та/або виконано в повному обсязі, а також того, що відбули зміни обсягу відповідальності позивача, як поручителя, матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що кредитний договір та договір поруки є чинними, та недійсними в установленому законом порядку не визнані.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання, останнім свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення обов`язку боржника.

Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки були узгоджені та підписані сторонами відповідно до вимог діючого цивільного законодавства.

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просив визнати припиненим договір поруки.

Однак, суд звертає увагу на те, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

За положеннями статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України, припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і кореспондуючий йому обов`язок, - перестають існувати.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання позивача на те, що договір поруки повинен бути визнаний припиненим, в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України, судом не приймаються до уваги за наступних підстав.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі), а тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

В разі не встановлення в договорі поруки строку припинення поруки вона припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимогу протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, визначеного кредитним договором строку повернення кредиту. Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, від 12 вересня 2012р. по справі № 6-98цс12, від 17 вересня 2014р. по справі № 6-6цс14.

Окрім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (висновок міститься у постановах ВСУ: від 21 травня 2012 року у справі №6-18цс11, від 21 травня 2012 року у справі №6-20цс11, від 21 травня 2012 року №6- 69цс11, від 21 листопада 2012 року у справі №6-134цс12, від 05 грудня 2012 року у справі №6-147цс12).

Проте, в даному випадку ефективним способом судового захисту є не вимога про визнання припиненим правовідношення за договором поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки, порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов`язане припинення поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що судом не встановлені достатні законні підстави для визнання правовідношення за договором поруки припиненим, а позивачем вимог про визнання поруки припиненою не пред`явлено, а тому суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, а відтак позов є необґрунтованим та безпідставним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 16, 553, 559,598,626,627 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 від імені, якої діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_3 , про визнання зобов`язання припиненим .

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Суддя: В.В. Прохоренко