Провадження № 2/761/9870/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Загірній Л.П.,

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Новака А.А. , Кабулова Р.К. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач працює за основним місцем роботи в аспірантурі Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв. Також за сумісництвом на 0,5 ставки працює в Акціонерному товаристві «Національна суспільна телерадіокомпанія України» артистом хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо». Наказом відповідача від 10.06.2021 р. № 1335-ОС позивача було звільнено з посади за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. До того, 02.06.2021 р. безпосередній керівник позивача запропонувала надати пояснення щодо відсутності на робочому місці 11.05.2021 р., 13.05.2021 р., 15.05.2021 р., 17.05.2021 р. та 18.05.2021 р. Позивачем було надано відповідні пояснення: 11.05.2021 р. позивач складав комплексний кваліфікаційний іспит зі спеціальності за індивідуальним планом здобувача ступеня доктора філософії з інформаційної, бібліотечної та архівної справи; 13.05.2021 р. - брав участь у круглому столі «Актуальні проблеми інформаційної культури» в рамках науково-популярного проекту «Дні науки» Наукового товариства студентів, аспірантів, докторантів і молодих вчених спільно з Кафедрою культурології та інформаційних комунікацій; 15.05.2021 р. - брав участь у двох концертних програмах «Rock symphony» в НПМ «Україна»; 17.05.2021 п. - здійснив друк і верстку наукової роботи на здобуття ступеня доктора філософії з інформаційної, бібліотечної та архівної справи; 18.05.2021 р. - займався збором підписів та документів, необхідних для подання до Харківської державної академії культури власного наукового дослідження на здобуття наукового спупеня доктора філософії. 11.06.2021 р. позивачу зателефонував працівник з Департаменту роботи з кадрами та повідомив про звільнення за прогули. 15.06.2021 р. позивач отримав поштою наказ відповідача про звільнення. Позивач вказує, що працював у Товаристві за сумісництвом на пів ставки, три дні на тиждень. Графік роботи встановлений не був, основна умова - бути присутнім на концертах та студійних фондових записів, що позивачем виконувалось. До дисциплінарної відповідальності позивач не притягався. Підстави для звільнення позивача з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України були відсутні. За таких обставин позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення № 1635 від 10.06.2021 р. ОСОБА_1 з посади артиста хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо» на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді артиста хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо»; стягнути з Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія «Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток, який складає 234,40 грн. в день, за час вимушеного прогулу з 11.06.2021 р. до дня винесення судового рішення про поновлення на роботі.

Провадження у справі відкрито 12.07.2021 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву де зазначено наступне. Так, позивач перебував у трудових відносинах з Товариством. Позивач був відсутнім на робочому місці протягом всього робочого дня 08.05. 2021 р., 11.05.2021 р., 13.05.2021 р., 17.05.2021 р. та 18.05.2021 р., що підтверджується відповідними актами про відсутність. Позивача було ознайомлено з Колективним договором АТ «НСТУ» на 2018-20023 р.р. та додатками до нього, в тому числі з правилами внутрішнього трудового розпорядку. Надані ОСОБА_1 пояснення щодо відсутності на робочому місці свідчать про те, що він займався особистими справами, не пов`язаними із виконанням трудових обов`язків. При цьому, позивач не звертався до АТ «НСТУ» з заявами про надання творчої відпустки в указаний проміжок часу, не попереджав безпосереднього керівника про можливу відсутність. Наведені ж причини відсутності на робочому місці, вказані позивачем, не можуть бути визнані поважними, оскільки з`явленню працівнику на роботі не перешкоджали об`єктивні причини. Оформлення наукової роботи, збір підписів та здійснення інших дій, які не стосуються трудової діяльності у відповідача, без погодження з роботодавцем можливості бути відсутнім на роботі не є поважною причиною відсутності. Роботодавцем не порушувались права працівника, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що жодних письмових зобов`язань стосовно режиму роботи за сумісництвом між ним та роботодавцем не встановлювалось. 20 годин в тиждень ним відпрацьовувалось в повному обсязі. Крім того, 08 та 15 травня 2021 року, коли зафіксовані прогули були вихідними днями. Жодних мотивів застосування стягнення оскаржуваний наказ про звільнення не містить. Роботодавцем не з`ясовувалось чи вже застосовувались до працівника за цей поступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У запереченнях на відповідь на відзив представник АТ «НСТУ» вказав наступне. ОСОБА_1 працював в Товаристві за сумісництвом з неповним 20 годинним робочим тижнем. Пунктом 6.3 Колективного договору АТ «НСТУ» передбачено початок робочого дня з 09.00. год , закінчення робочого часу о 18.00 год., а в п`ятницю о 16 год. 45 хв. Отже, позивач мав право працювати по 4 години щодня. В Товаристві запроваджено пропускний режим для працівників і як вбачається з довідки щодо відвідування ОСОБА_1 приміщення АТ «НСТУ» за травень 2021 р., позивач був присутнім за тиждень з 11.05.2021 р. по 14.05.2021 р. на роботі лише близько 6 годин. За травень 2021 р. позивач відпрацював всього 27 год. 15 хв.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити.

Представники АТ «НСТУ» заперечували щодо задоволення вимог в повному обсязі, у зв`язку з його безпідставністю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 працював в Акціонерному товаристві «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на посаді артиста хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо».

Як зазначив позивач під час розгляду справи, і дана обставина не була спростована відповідачем, основне місце роботи ОСОБА_1 є аспірантура Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв.

Наказом відповідача за № 1335-ОС від 10.06.2021 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи 11.06.2021 р. у зв`язку із вчиненням прогулу без поважних причин на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для звільнення, як зазначено в наказі № 1335-ОС від 10.06.2021 р. стали акт про відсутність працівника на місці роботи 08.05.21, акт про відсутність працівника на місті роботи 11.05.21, акт про відсутність працівника на місці роботи 15.05.21, акт про відсутність працівника на місці роботи 17.05.21, акт про відсутність працівника на місці роботи 18.05.21, письмове доручення ОСОБА_5 , художнього керівника академічного хору - головного диригента Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо», пояснювальна ОСОБА_6 , від 02.06.21.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, за положеннями п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач зазначає, що підстави для звільнення відсутні, прогулів він не допускав. Надав пояснення щодо причин відсутності на робочому місці, які є поважними. Крім того, зазначив, що 20 годин робочого часу на тиждень ним відпрацьовувались повністю.

Так, під час розгляду справи було встановлено, що позивач працював у відповідача за сумісництвом з неповним 20 годинним робочим тижнем.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату.

Також у ч. 2 ст. 21 КЗпП лише передбачено право працівника реалізувати свої здібності шляхом укладення трудового договору на декількох підприємствах.

Зокрема, на умовах сумісництва працівники можуть працювати в установі, де вони працюють за основним місцем роботи, або у стороннього роботодавця (п. 1 постанови КМУ «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 року № 245).

Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів, відповідно до ст. 10 КЗпП України

Як вбачається з правил внутрішнього трудового розпорядку відповідача, який є додатком № 5 до Колективного договору АТ «НСТУ» на 2018-2023, па саме п. 5.2., 5.3. для працівників Товариства встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними - суботою і неділею, тривалість робочого часу встановлено 40 годин на тиждень (за винятком випадків, передбачених законодавством України), початок роботи - 9 год. 00 хв. закінчення роботи(робочі дні, окрім п`ятниці) - 18 год. 00 хв., закінчення роботи в п`ятницю - 16 год. 45 хв., перерва з 13 год. 00 хв. по 13 год. 45 хв.

Як свідчать матеріали справи, позивач ознайомлений з Колективним договором та додатками до нього.

Так, 02.06.2019 року Головою правління ПАТ «НСТУ» затверджено посадову інструкцію артиста хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо», відповідно до якої одним із завдань артиста є виконання на високому професійному рівні, керуючись вказівками та вимогами диригента академічного хору , хорових партій свого голосу.

Суд погоджується з доводами представників відповідача, що позивач мав можливість працювати в АТ «НСТУ» по чотири години щодня, погоджуючи з безпосереднім керівником час початку роботи кожного дня або погоджуючи відпрацювання 40 годин на тиждень іншим чином з метою виконання обов`язків, передбачених Посадовою інструкцією.

Разом з тим, 08.05.2021 р., 11.05.2021 р., 13.05.2021 р., 15.05.2021 р., 17.05.2021 р., 18.05.2021 р. працівниками відповідача диригентом хорового колективу ОСОБА_7 , артистом хорового колективу вищої категорії ОСОБА_8 , артистом хорового колективу вищої категорії ОСОБА_9 було складено акти про те, що артист хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» ОСОБА_1 , що працює за сумісництвом, був відсутній на місці роботи впродовж усього робочого дня відповідно 08.05.2021 р., 11.05.2021 р., 13.05.2021 р. 15.05.2021 р., 17.05.2021 р. та 18.05.2021 р.

Факт відсутності на робочому місці у вищенаведені дні травня 2021 р. не заперечувались стороною позивача.

На виконання положень ч. 1 ст. 149 КЗпП України, якими передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, безпосередній керівником позивача 02.06.2021 р. запропонував останньому надати письмові пояснення щодо відсутності на робочому місці.

Пояснювальна надана позивачем 02.06.2021 р. свідчить про те, що ОСОБА_1 у зв`язку наявності щільного графіку роботи за основним місцем роботи 08.05.2021 р. здійснював інформаційну підготовку до комплексного кваліфікаційного іспиту зі спеціальності за індивідуальним планом здобувача ступеня доктора філософії, 11 травня складав комплексний кваліфікаційний іспит, 13 травня 2021 року брав участь у круглому столі «Актуальні проблеми інформаційної культури» в рамках науково-популярного проекту «Дні науки», 15 травня 2021 р. брав участь у двох концертах «Rock symphony» в НПМ «Україна», 17 травня 2021 р. здійснив друк та верстку наукової роботи на здобуття ступеня доктора філософії, 18 травня 2021 р. займався збором підписів та документів, необхідних для подання до Харківської державної академії культури власного наукового дослідження на здобуття наукового ступеня доктора філософії.

Після отримання пояснень виконавчий продюсер ТВО «Музика» довів до відома Голови Правління АТ «НСТУ» був відсутній на місці роботи, зазначено, що ОСОБА_1 не звертався до свого безпосереднього керівника з проханням надати відпустку, не попереджав керівника про можливі дні відсутності та просив вважати ці дні прогулами та застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Верховний Суд в своїй постанові від 27.08.2020 р. у справі № 161/14225/19При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі.

Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не визначено, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин.

Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я.

Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази.

Вказаний висновок висловлений, зокрема, і у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 459/2618/17 (провадження № 61-47902св18).

Так, підсумовуючи обставини встановлені під час розгляду справи, наявні докази суд приходить до висновку, що вказані позивачем причини відсутності на місці роботи у робочі дні, а саме 11.05.21, 13.05.21, 17.05.21 та 18.05.21 не є поважними.

Також під час розгляду справи було встановлено, що в АТ «НСТУ» запроваджено пропускний режим для працівників, про що свідчить наказ відповідача № 49 від 28.01.2021 р.

Відповідно до п.п. 17,18 Положення про пропускний режиму центральній дирекції АТ «НСТУ» від 28.01.2021 р., вхід/вихід працівників до/з приміщень центральної дирекції допускається лише за умови використання ними електронних карток-перепусток шляхом зчитування інформації з них електронним датчиком СКУД, яка використовується для контролю обліку робочого часу працівників , а в разі виявлення порушень режиму роботи може бути використана для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з довідки щодо відвідування ОСОБА_1 приміщень АТ «НСТУ» в травні 2021 р. позивачем було відпрацьовано 27 год. 15 хв.

Згідно п. 22, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 48, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. За п.4 ст.40 КЗпП прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

За порушення трудової дисципліни, відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана;2) звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, як це визначено ст. 148 КЗпП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Так, відповідачем було зафіксовано відсутність працівника на робочому місці, витребувано у позивача пояснення щодо обставин, які стали причиною відсутності, надано їм оцінку, обставини за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості останнього та застосовано дисциплінарне стягнення, передбачене ст. 147 КЗпП України та у строки, визначені ст. 148 ЦК України.

При цьому під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що АТ «НСТУ» не надав оцінку попередній роботі позивача.

11.06.2021 р. позивача поінформовано в телефонному режимі про необхідність з`явитися до роботодавця для ознайомлення з наказом про звільнення від 10.06.2021 р. № 1335-ОС. У відповідь на запрошення ОСОБА_1 повідомив, що не згоден із звільненням і не буде ознайомлюватись з таким наказом.

Зазначене зафіксовано 11.06.2021 р. відповідним актом за підписами працівників АТ «НСТУ» - заступника директора департаменту кадрового адміністрування, менеджера (напряму) департаменту кадрового адміністрування, фахівця (аналітика) управління обліку кадрів департаменту кадрового адміністрування.

11.06.2021 р. позивачу направлено листи з повідомленням про звільнення та копією наказу від 10.06.2021 р. за № 1335-ОС.

15.06.2021р., як свідчать надані представником відповідача матеріали і це не спростовувалось позивачем, лист - повідомлення копія наказу про звільнення було отримано ОСОБА_1 .

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В розумінні положень ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, відповідно до приписів ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави вважати звільнення ОСОБА_1 з посаді артиста хорового колективу (академічного) І категорії Академічного хору об`єднання художніх колективів «Музика» творчо-виробничого об`єднання «Музика» дирекції «Українське радіо» незаконним відсутні, що виключає можливість скасування наказу про звільнення, поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст. ст. 40,147-149 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.11.2021 року.

Суддя: