ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/982/21
Номер провадження 2/292/305/21 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2021 року смт Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Рябенької Т.С.,
секретаря судового засідання Володіної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у смт Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Пулинський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В С Т А Н О В И В :
Відтак вважає, що виконавчий напис № 245808 від 28.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. є незаконним, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, внаслідок чого відкрито неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Позивач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ "Фінансова компанія управління активами" чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. не отримував, не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку або нотаріусу.
Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Оскільки заборгованість по кредиту має спірний характер, тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 245808 від 28.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в розмірі 33 905 грн, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Ухвалою судді від 16.11.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також ухвалою судді від 16.11.2021 вжито заходи забезпечення позову, а саме: зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 66744177 від 11.10.2021 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 245808 від 28.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, який оскаржується ОСОБА_1 у судовому порядку шляхом розблокування банківських рахунків для отримання заробітної плати, а також зупинено розшук майна боржника, належного ОСОБА_1 , що був оголошений у виконавчому провадженні № 66744177 від 08.09.2021 на підставі постанови про розшук майна боржника від 11.10.2021.
14 грудня 2021 року від представника відповідача Велікданова С.К. надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, заява про визнання позовних вимог та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
16 грудня 2021 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про приєднання доказів витрат на правову допомогу, заява про відмову від врегулювання спору за участю судді, а також заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з"явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Будь-яких заяв від них на адресу суду не надходило. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, в своєму клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу просить проводити судові засідання без його участі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з"явився, до суду повернулася судова повістка з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданих до неї документів з відміткою про невручення у зв"язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Пулинського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. При винесення рішення покладаються на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Постановою старшого державного виконавця Пулинського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Насонової К.Г. від 08.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 6674417 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 245808 від 28.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в розмірі 33 905 грн (а.с. 21).
заборгованістю накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 24). Постановою старшого державного виконавця Пулинського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Насонової К.Г. від 08.09.2021 з боржника ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в розмірі 3390,50 грн (а.с. 25). Згідно постанови старшого державного виконавця Пулинського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Насонової К.Г. від 08.09.2021 визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 155 грн (а.с. 26). Постановою старшого державного виконавця Пулинського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Насонової К.Г. від 11.10.2021 у зв"язку з наявною заборгованістю оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 27).
За клопотанням позивача ухвалою судді від 16.11.2021 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. витребувано копію нотаріальної справи за виконавчим написом № 245808 від 28.06.2021 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , однак дана ухвала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. не була вручена у зв"язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 (зі змінами та доповненнями" при вирішенні справ, пов"язаних з оскарженням відмови у видачі
виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).
Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, беручи до уваги постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017, приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис нотаріуса на підставі нормативного акту, який визнано у судовому порядку незаконним.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або
спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги про визнання спірного виконавчого напису № 245808 від 28.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв"язку з частковим визнанням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду в розмірі 908 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн, а всього 1362 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
В своєму клопотанні про приєднання доказів витрат на правову допомогу від 14.12.2021 представник позивача Усенко А.В. просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову (правничу) допомогу у загальному розмірі 7500 грн. В своєму письмовому клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу представник відповідача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 5000 грн до 1907 грн, оскільки витрати, які поніс позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт з огляду на наступне. Справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною, відноситься до категорії малозначних і доводи, наведені в позовній заяві, ґрунтуються на загальновідомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорії таких справ слід вважати усталеною. Крім того, вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковими
цінами на адвокатські послуги в аналогічних справах, середня вартість яких складає 1907 грн. Твердження представника позивача стосовно співмірності витрат на правничу допомогу до предмету позову є таким, які не заслуговують на увагу, оскільки предмет позову в даній справі є немайновим, а відтак вираховувати відсоткове співвідношення витрат на правничу допомогу до немайнового позову є недоречним. Крім того, просить звернути увагу на поведінку відповідача, яка була направлена на врегулювання спору в мировому порядку, зокрема, надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором частково та визнання позовних вимог позивача.
В своїх письмових запереченнях на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу від 14.12.2021 представник позивача Усенко А.В. вважає доводи відповідача щодо неспіврозмірності розміру витрат на правову допомогу передчасними та необґрунтованими, оскільки законодавство прямо передбачає можливість відшкодування витрат, як тих, які сторона уже понесла, так і тих, які вона ще має понести у зв"язку з розглядом справи. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи має бути сплачено. Оскільки Радою адвокатів Запорізької області не затверджено рекомендацій щодо розміру адвокатського гонорару за годину роботи, адвокат Усенко А.В. при розрахунку оплати за надані послуги керувався рекомендаціями щодо розміру адвокатського гонорару за годину сусідніх областей, зокрема, Харківської. Відтак, згідно даних рекомендацій, надання письмових консультацій з посиланням на норми права з вивченням документів становить 500 грн за 1 год, складання позову становить 2000 грн за 4 години роботи, що значно менше, ніж рекомендаційна ціна, встановлена сусідніми областями. При встановленні розміру гонорару враховувались складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, тому гонорар є співмірним витраченому адвокатом та помічником часу, а відтак просить у задоволенні клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу відмовити.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між
сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав акти здачі-прийняття наданих послуг від 08.11.2021 та 14.12.2021, квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 08.11.2021 та 14.12.2021, копію посвідчення помічника адвоката Усенка А.В., виданого 12.02.2020, договір про надання правничої допомоги від 05.11.2021, укладений між адвокатом Усенком А.В. та Іщенком О.М., копію рішення Ради адвокатів Харківської області про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару № 13/1/7 від 21.07.2021.
Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи співмірність витрат, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 18 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 137, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :