23.12.2021
Справа № 642/8359/21
Провадження № 4-с/642/30/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Вікторова В. В.

за участю секретаря Шнайдер Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулії Анни Геннадіївни, -

В с т а н о в и в:

У грудні 2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулії Анни Геннадіївни.

В обгрунтування поданої скарги заявник посилається на те, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження № 55393842 з примусового виконання виконавчого листа № 2/642/204/14, виданого 11.04.2014 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з неї, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 593457,29 грн., судового збору в розмірі 1820 грн. та виконавчого листа № 642/11038/13ц, виданого 01.12.2015 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 17.09.2010 в сумі 273382,16, судовий збір в сумі 3441 грн.

Заявник зазначила також, що вона працює в Головному управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області і кожного місяця отримує заробітну плату, з якого кожного місяця утримується 20 відсотків на виконання рішення суду в межах означеного вище виконавчого провадження. Інших засобів для існування, доходів не має. 15.11.2021 на телефон надійшло СМС-повідомлення від АТ КБ «Приватбанк», де відкрито її рахунок НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 призначений для виплати заробітної плати про те, що цей рахунок заблоковано рішенням ДВС. 16.11.2021 вона звернулася до державного виконавця із заявою про зняття арешту з її банківського рахунку, який використовується виключно для зарахування заробітної плати та який є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою арешт не накладається. Однак, листом за № 138973 від 17.11.2021 повідомлено, що станом на день надання відповіді, визначені законом підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року провадження за вищевказаною скаргою було відкрито та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_3 надала суду заяву з проханням розглядати скаргу у її відсутність та зазначила також, що вимоги скарги підтримує, просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 та старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулія А.Г. до судового засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомленні були належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55, ст.129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження № 55393842 з примусового виконання виконавчого листа №2/642/204/14, виданого 11.04.2014 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 593457,29 грн. та судового збору в розмірі 1820 грн. та виконавчого листа № 642/11038/13ц, виданого 01.12.2015 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 17.09.2010 в сумі 273382,16 та судовий збір в сумі 3441 грн.

ОСОБА_1 працює в Головному управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області і кожного місяця отримую заробітну плату на рахунок НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «Приватбанк», з якого кожного місяця утримується 20 відсотків на виконання рішення суду в межах означеного вище виконавчого провадження (а.с. 10-11).

15.11.2021 на телефон заявника надійшло СМС-повідомлення від АТ КБ «Приватбанк», де відкрито її рахунок НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 призначений для виплати заробітної плати про те, що цей рахунок заблоковано рішенням ДВС.

16.11.2021 заявник звернулася до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про зняття арешту з її банківського рахунку, який використовується виключно для зарахування заробітної плати та який є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою арешт не накладається. Також на адресу виконавчої служби заявник направила довідку від банку, з якої вбачається про те, що рахунок, на який накладено арешт використовується виключно для зарахування заробітної плати (а.с. 7, 10).

Листом за вих. № 138973 від 17.11.2021 начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив, що виконавче провадження № 55393842 перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Кобулії Анни Геннадіївни та що станом на день надання відповіді, визначені законом підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

За змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як зазначалось вище, заявник 16.11.2021 на адресу виконавчої служби направляла довідку від банку, з якої вбачається про те, що рахунок, на який накладено арешт використовується виключно для зарахування заробітної плати.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19, де зазначено, що «Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), №17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Так само, статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Нормами ст. 4 та 34 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено винесення постанови про відмову у прийнятті до виконання виконавчого документа та його зупинення за наявності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Наявні підстави для зняття державним виконавцем арешту з коштів Боржника ОСОБА_4 у АТ КБ «Приватбанк», що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 , який призначений для виплати заробітної плати від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

П о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулії Анни Геннадіївни задовольнити.

Зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулію Анну Геннадіївну (або іншого державного виконавця, який веде виконавче провадження №55393842) скасувати арешт коштів Боржника ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) у АТ КБ «Приватбанк», що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 , який призначений для виплати заробітної плати від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області та накладений постановою про арешт коштів боржника від 05.11.2021.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2021 року.

Суддя В.В. Вікторов