Справа № 2-2143/11
Провадження №6/523/778/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді Сувертак І. В.,

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання по цивільній справі № 2-2143/11,-

Встановив:

До суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» Реутова Є. С. про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання по цивільній справі № 2-2143/11, яку вона мотивувала тим, що 04 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого останній був виданий кредит у сумі 84 000,00 (вісімдесят чотири тисячі) доларів США з кінцевим терміном повернення до 04.06.2029 року, зі сплатою 13.50 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, 04.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 3065.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором №0 між Банком та ОСОБА_2 04.06.2008р. був укладений договір поруки №208792, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов`язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору.

23 вересня 2011 р. Суворовським районним судом міста Одеси було прийнято рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк » до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (пр. Московський, 60, м. Харків, 61050, кореспондентський рахунок 0 в УНБУ в Харківській області, МФО 351005, код за ), заборгованість за кредитним договором № 0 від 04 червня 2008 року в сумі 819403,03 грн., що в еквіваленті складає 103581,61 дол. США.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь AT «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 04.06.2008 року.

13 травня 2020 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали Договір про відступлення прав вимоги №2244/К.

За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором №0 від 04.06.2008 року.

Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Укрдебт Плюс» належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (надалі - Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін доповнень додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, новий кредитор сплачує Банку за Права вимога грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором.

Отже, ТОВ «Укрдебт Плюс» також набуло право вимоги за іпотечним договором, посвідченим 04.06.2008р. ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 3065.

ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» не отримувало виконавчі листи по вказаній справі. Згідно даних АСВП на сьогодні жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» та/або ПАТ «Дельта Банк» немає.

У зв`язку з вказаним ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" наразі не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України, що і стало причиною звернення із зазначеною заявою до суду.

Представник заявника та інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового засідання у встановлено законом порядку, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Так, судом встановлено, що 23 вересня 2011 р. Суворовським районним судом міста Одеси було прийнято рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк » до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (пр. Московський, 60, м. Харків, 61050, кореспондентський рахунок 0 в УНБУ в Харківській області, МФО 351005, код за ), заборгованість за кредитним договором № 0 від 04 червня 2008 року в сумі 819403,03 грн., що в еквіваленті складає 103581,61 дол. США.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь AT «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. (спрва №2-2143/11, а.с. 71-73).

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 04.06.2008 року. (а.с. 15,16).

13 травня 2020 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали Договір про відступлення прав вимоги №2244/К. (а.с. 17-21).

За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором №0 від 04.06.2008 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно положень частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд при розгляді заяви приймає до уваги позицію Верховного суду від 05 грудня 2018 року (справа № 643/4902/14-ц), згідно якої по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництвата можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, суд вважає клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» в частині заяви про заміну сторони виконавчого провадження. підставним та таким, що підлягає до задоволення.

В частині заяви ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, суд залишає його без задоволення, виходячи з наступного.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, згідно із п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Доказами втрати поштового відправлення може бути будь-який письмовий документ (акт, лист, повідомлення, тощо), одержаний за результатами звернення заявника чи його представника до поштового відділення з метою проведення перевірки у порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженою наказом Державного комітету зв`язку України № 14 від 27 січня 1998 (далі Інструкція).

Зазначена Інструкція визначає порядок проведення перевірок на підприємствах поштового зв`язку Українського об`єднання поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах за фактами втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладення. Пунктом 1.3. Інструкції встановлено, що перевірки проводяться повсіх випадках втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладення. Із змісту п. 3.1. та п. 8.1. Інструкції вбачається, що при перевірці встановлюється хто, коли, о котрій годині і звідки доставив пошту, з якою пересилалось втрачене поштове відправлення, та з якими документами; хто з працівників поштового зв`язку (поштового вагона) приймав пошту, з якою пересилалось втрачене поштове відправлення; чи є на документах позначка про перевірку за підписом осіб, які приймали пошту; чи проводилися під часприймання пошти ретельний огляд, поіменна звірка поштових відправлень; чи було фактично доставлене з поштою відправлення та ін. Результати кожної перевірки оформлюються актом або довідкою, де відображаються всі дані і докази та підбиваються підсумки перевірки з відповідними висновками та пропозиціями.

Заявник не довів відсутність можливості провести перевірку втрати поштового відправлення у встановленому законом порядку.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачом і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно із ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що стягувач, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа повинен довести належними та достатніми доказами не лише факт втрати виконавчого листа, а й факт його пред`явлення в межах строку, встановленого законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заявник повинен довести по-перше, що оригінал виконавчого документа втрачено ним або виконавчою службою; по-друге, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився на час подачі заяви про видачу дубліката і у випадку, якщо він закінчився - довести, що він пропущений із поважних причин.

Суду не було надано жодного доказу на підтвердження поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зокрема, заявником не зазначено жодної причини пропуску строку.

Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки. Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Виходячи з вищенаведеного, суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви в частині видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, а тому приходить до висновку про відмову у її задоволенні в даній частині.

Керуючись ст.ст. 76-81, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261, 442 ЦПК України, пп. 17.4 п. 17 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання по цивільній справі № 2-2143/11 задовольнити часткового.

Замінити стягувача у цивільній справі №2-2143/11 з примусового виконання виконавчого листа на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" (, адреса: 04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, 28-А) у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №2244/К від 13.05.2020р.

В іншій частині заяви відмовити у задоволенні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя