Справа № 466/1540/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

секретар с/з Масна К.О.

справа №466/1540/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 28,2 кв.м. у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.12.2019р., виданого Словітською сільською радою Золочівського району Львівської області та заповіту від 04.08.2017р. Зокрема, відповідно до заповіту ОСОБА_2 , складеного та посвідчено 04.08.2017 року приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. зареєстрованого в реєстрі за №1083, все своє майно ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується засвідченою копією ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., виданого ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» на підставі розпорядження №786 від 14.07.2005р, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7908252 від 28.07.2005р., інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №91794975 від 12.07.2017року.

Згідно зазначених вище доказів власником вказаного нерухомого майна є також і ОСОБА_3 , який являється сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 14.03.1973р. та матеріалами спадкової справи №30/2020, заведеної приватним нотаріусом Демською О.В. Однак ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03.11.2016р. виданого Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На час смерті ОСОБА_3 померла ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК у поєднанні із ч.2 ст.1220 ЦК, є такою, що прийняла спадщину від свого сина, але не оформила своїх спадкових прав. Дана обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №54/02-14 від 06.02.2021 та матеріалами спадкової справи №30/2020, заведеної приватним нотаріусом Демською О.В.

Отже, на момент смерті ОСОБА_2 , їй на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Позивач відповідно до норм ч.1 с. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК в межах встановленого чинним законодавством строку звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Демської Ольги Володимирівни (за останнім місцем проживанням померлої). За заявою позивача була відкрита спадкова справа №30/2020., про що вказано нотаріусом у листі №32/0214 від 25.01.2021 та матеріалами спадкової справи №30/2020, заведеної приватним нотаріусом Демською О.В.

Відтак позивач прийняв спадщину, однак оформити свої спадкові права на обумовлене вище майно позивач не може, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7908252 від 28.07.2005р.), в зв`язку з чим отримав постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №54/02-14 від 06.02.2021. Крім того, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., виданого ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» на підставі розпорядження №786 від 14.07.2005р міститься помилка щодо імені померлої.

Для отримання дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р приватним нотаріусом було направлено запит до ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» від 25.01.2021р. про надання інформації.

Однак станом на поточну дату ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» ліквідовано, що підтверджується інформацією в ЄДРЮО ФОП та ГФ та судовим рішенням.

Оригінали вказаних правовстановлюючих документів на майно знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» , так як до компетенції останнього відповідно до норм чинного законодавства станом на час реєстрації речових прав на обумовлене нерухоме майно належало реєстрація речових прав.

Отже отримати дублікати правовстановлюючих документів на спадкове майно в силу наведених обставин позивач не може.

Крім того, як зазначено вище, в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., виданого ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» на підставі розпорядження №786 від 14.07.2005р міститься помилка щодо імені померлої ОСОБА_2 , а саме: зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_2 », тоді як в паспорті « ОСОБА_2 ».

Такі ж помилки прослідковуються і в інших документах померлої ОСОБА_2 . Зокрема, в свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 30.03.1948р. вказано « ОСОБА_2 », в свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 14.01.1982р. вказано « ОСОБА_4 », в свідоцтві про народження сина ОСОБА_3 І-СГ № вказано « ОСОБА_4 », в паспорті - « ОСОБА_2 ».

Зазначені докази в сукупності із копією сторінки паспорта ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою, а також документами, що містяться в матеріалах спадкової справи, матеріалах інвентаризаційної справи свідчать про те, що речові права на обумовлене вище спадкове майно та правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на нього належать ОСОБА_2 , а також, що у вказаних правовстановлюючих документах допущено помилку в написанні імені померлої ОСОБА_2 , яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж за зверненням до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на оформлення спадкових прав.

Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , будь-які інші особи, які мали б право претендувати на спадкове майно ОСОБА_2 відсутні, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 прийняла спадщину від ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийняв спадщину від ОСОБА_2 , останній є належним позивачем щодо даного спору.

Отже, з врахуванням того, що в позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, а також, що в правовстановлюючих документах міститься помилка щодо імені померлої, відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому оформлення спадкових прав позивача на квартиру АДРЕСА_1 підлягає судовому захисту. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання, яке призначено на 17.12.2021 року не з`явився, однак представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання, яке призначено на 17.12.2021 року не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності та у вирішенні позову покладається на розсуд суду.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 грудня 2019 року Словітською сільською радою Золочівського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ДП «ЛАНТ - ЖКВ» ВАТ «ЛЗА» 28.07.2005 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ДП «ЛАНТ - ЖКВ» ВАТ «ЛЗА» 28.07.2005 року належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.7-8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 - син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 03.11.2016 року (а.с.10).

Відповідно до заповіту, посвідченого 04.08.2017 року приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. зареєстрованого в реєстрі за №1083, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

На час смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 , однак за життя не оформила належним чином своїх спадкових прав після смерті сина ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що 06.02.2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Демської О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Однак, приватним нотаріусом Демською О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на спадкове майно, у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11).

Так, для отримання дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., приватним нотаріусом було направлено запит до ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» від 25.01.2021р. про надання інформації. Однак, ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» ліквідовано, що підтверджується інформацією в ЄДРЮО ФОП та ГФ та судовим рішенням. Оригінали вказаних правовстановлюючих документів на майно знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

Отже, отримати дублікати правовстановлюючих документів на спадкове майно в силу наведених вище обставин позивач не може.

Крім того, судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.07.2005р., виданого ДП «ЛАНТ-ЖКВ» ВАТ «ЛАЗ» на підставі розпорядження №786 від 14.07.2005р. міститься помилка щодо імені померлої ОСОБА_2 , а саме зазначено « ОСОБА_4 », тоді як в паспорті « ОСОБА_2 » (а.с.54-55).

Такі ж помилки прослідковуються і в інших документах померлої ОСОБА_2 , зокрема, в свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 30.03.1948р. вказано « ОСОБА_2 », в свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 14.01.1982р. вказано « ОСОБА_4 », в свідоцтві про народження сина ОСОБА_3 І-СГ № вказано « ОСОБА_4 », в паспорті - « ОСОБА_2 ».

Отже, з врахуванням того, що в позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також, що в правовстановлюючих документах міститься помилка щодо імені померлої ОСОБА_2 , відсутні підстави для отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263-265,268,274,280-283,289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 28,2 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 17.12.2021 року.

Суддя О. І. Ковальчук