Провадження № 2/161/3829/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2020 шлюб між ним та відповідачем розірвано. Сторонам на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частці квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що у зв`язку з неприязними стосунками, які склались між подружжям, він змушений звернутися до суду за встановленням порядку користування спірною квартирою.

З урахуванням наведеного, позивач просить суд, виділити йому у користування кімнату № 3 , виділити відповідачу кімнати - № 2,8,9 та балкон № 11, залишити у спільному користуванні - коридор - №1, № 4, вбиральню - № 5, ванну - № 6, кладову - № 7, кухню - № 10, лоджію - № 12.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив, у якому вона зазначила, що після розірвання шлюбу, сторони стали проживати окремо, вона не заперечувала щоб відповідач проживав у спірній квартирі та користувався належним йому майном, про що неодноразово його повідомляла, у нього наявний ключ від вхідних дверей та безперешкодний доступ до квартири, а відтак, просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав з наведених у ній підстав. Крім того, суду пояснив, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі у відповідност ідо вимог ст.141 ЦПК України.

Представник відповідача заперечила щодо визнання позову з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наданні сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Сторони є власниками квартири АДРЕСА_1 , володіючи по Ѕ частці квартири, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.08 -10).

Загальна площа квартири становить 97.3 кв.м., житлова - 59.2 кв.м. та складається з чотирьох кімнат площею 17.7 кв.м., 15.9 кв.м., 18.4 кв.м., 10.2 кв.м. та підсобних приміщень - коридор -12.8 кв.м., коридор 2.9 кв.м., вбиральня - 1.5 кв.м., ванна - 5.4 кв.м., кухня - 11.1 кв.м., балкон - 0.7 кв.м. та лоджія - 1.8 кв.м. (а.с.11).

Судом встановлено, що у спірній квартирі проживають діти сторін, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про склад сімї від 14.06.2021 за вих. № 1/6

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки, спірна квартира складається із чотирьох кімнат, суд вважає за можливе визначити порядок користування житлом, який є можливим з урахуванням розміру житлової та загальної площі квартири та з урахуванням того, що сторони по справі хоч і є колишнім подружжям, проте володіють спірною квартирою на праві спільної часткової приватної власності в рівних частках. Окрім того, встановлюючи порядок користування житлом, суд виходить із того, які площі сторонами використовуються на даний час індивідуально, та площі яка залишається у спільному користуванні.

Таким чином, суд дійшов висновку, про можливість встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування позивача кімнату № 3 , а відповідачу кімнати - № 2,8,9 та балкон № 11, залишити у спільному користуванні - коридор - №1, № 4, вбиральню - № 5, ванну - № 6, кладову - № 7, кухню - № 10, лоджію - № 12.

Керуючись ст.ст. 2, 5, ч. 3 ст.12, ст.ст. 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 358, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_3 у користування кімнату № 3 площею 15.9 кв.м, виділивши ОСОБА_4 у користування кімнати № 2 площею 14.7 кв.м., № 8 площею 10.2 кв.м., № 9 площею 18.4 кв.м. та балкон № 11 площею 0.7 кв.м., залишивши у спільному користуванні сторін коридори - №1 площею 12.8 кв.м., № 4 площею 2.9 кв.м., вбиральню - № 5 площею 1.5 кв.м., ванну - № 6 площею 5.4 кв.м., кладову - № 7 площею 1.9 кв.м., кухню - № 10 площею 11.1 кв.м., лоджію - № 12 площею 1.8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на відшкодування суми сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта