П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/5496/17

Номер провадження 22-ц/804/2101/21

22 вересня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Биліни Т.І., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивачка - ОСОБА_1

відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»,

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Шевченко О.А.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (надалі: ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позов мотивовано тим, що 28 грудня 2015 року о 18:30 годині біля буд. 30 по вул. 50 років СРСР (нова назва: вул. Троїцька) в Центральному районі міста Маріуполя сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Oktavia», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та належного позивачці автомобіля «Opel Vektra», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . В результаті неправомірних дій ОСОБА_2 , що виразились в порушенні Правил дорожнього руху України, цивільно-правова відповідальність якого на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО», належний позивачці автомобіль, яким керував ОСОБА_4 , отримав механічні пошкодження. Для визначення вартості відновлювального ремонту зазначеного автомобіля було проведено експертну оцінку, відповідно до якої ринкова вартість належного ОСОБА_1 автомобіля, без урахування пошкоджень становить 113 496,63 грн., вартість відновлювального ремонту - 79 854,59 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням його фізичного зносу складає 32 041,29 грн. Позивачка вважала, що ПрАТ «СК «ВУСО» має відшкодувати їй вартість ремонту автомобіля «Opel Vektra», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням його фактичного зносу, втрат товарної вартості за відрахуванням франшизи, а відповідач ОСОБА_2 - різницю між страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту автомобіля. Крім того, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких остання зазнала у зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу та які пов`язані з позбавленням її можливості користуватись автомобілем. Також був порушений звичайний уклад життя позивачки, оскільки відповідач ОСОБА_2 своїми неправдивими свідченнями щодо обставин ДТП ввів в оману правоохоронні органи, що призвело до необхідності доказування нею дійсних обставин справи, внаслідок чого вона більше року збирала докази, писала скарги, її сім`я неодноразово зверталась до поліції та до суду, на що було витрачено значний час та кошти.

В зв`язку з викладеним, з урахуванням уточненого розрахунку, наданого 05 грудня 2019 року, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ «СК «ВУСО» 30 698,11 грн., з ОСОБА_2 - матеріальну шкоду в сумі 45 128,38 грн та моральну у сумі 12 000,00 грн. Крім того, позивачка просила стягнути на її користь з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам понесені нею судові витрати на оплату судового збору та правничої допомоги в загальній сумі 5 638,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 30 698,11 грн. та судові витрати у сумі 2819,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 45 128,38 грн., моральну шкоду в сумі 12 000,00 грн. та судові витрати у сумі 2819,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивачці спричинена матеріальна та моральна шкода, сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «СК «ВУСО», є підстави для стягнення зі страховика на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у сумі 30 698,11 грн, а з ОСОБА_2 - різницю між страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту автомобіля в сумі 45128,38 грн. та моральну шкоду в сумі 12 000,00 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2021 року змінено в частині розміру стягнутої з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди та судових витрат. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у сумі 29698,11 грн, судові витрати на оплату судового збору в сумі 297,05 грн та правничої допомоги у сумі 1 531,20 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 31,68 грн.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час визначення розміру страхового відшкодування місцевий суд помилково не зменшив його на суму франшизи у розмірі 1000 грн, яка була встановлена при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Яровой А.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої прийняв як доказ звіт експертної оцінки колісного транспортного засобу №243 від 19 грудня 2016 року, яким визначені пошкодження належного позивачці автомобілю, проте згідно висновку експертного дослідження від 10 лютого 2016 року №215, складеного Донецьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, який міститься в адміністративній справі відносно ОСОБА_4 , частина цих пошкоджень не могла утворитися у результаті ДТП, що сталась 28 грудня 2015 року. Крім того, з огляду на те, що позивачкою на підтвердження розміру шкоди наданий звіт виконаний оцінювачем, а не висновок експертизи, суд дійшов помилкового висновку про доведення ОСОБА_1 розміру спричиненого їй збитку. Також зазначив, що задовольняючи вимогу про стягнення моральної шкоди, місцевим судом не перевірено жодного аргументу позивача з доведення такого розміру шкоди.

Доводи і заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» просило задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості.

Інші учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача - адвокат Яровой А.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивачки - адвокат Попов В.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

28 грудня 2015 року о 18:30 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Skoda Oktavia», державний номер НОМЕР_1 , по вул. 50 років СРСР (нова назва: вул. Троїцька) біля буд. 30 в Центральному районі міста Маріуполя, при зміні напрямку руху допустив зіткнення з автомобілем «Opel Vektra», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Донецького апеляційного суду від 14 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (т.1 а.с124-125).

Транспортний засіб марки «Opel Vektra», державний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.50).

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6722216 від 26 листопада 2015 року строком до 26 листопада 2016 року. Відповідно Полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн, розмір франшизи становить 1000 грн (т.1 а.с.39).

Відповідно до звіту №243 по експертній оцінці колісного транспортного засобу від 23 грудня 2016 року, виконаного на замовлення ОСОБА_4 фахівцем-автотоварознавцем ОСОБА_5 , сума матеріальних збитків, завданих власнику легкового автомобіля «Opel Vektra» В, державний номерний знак НОМЕР_2 , на дату оцінки становить 32 041, 29 грн. Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля складає 79854,59 грн., дійсна ринкова вартість автомобіля на дату оцінки, без урахування пошкоджень, становить 113496,63 грн (т.1 а.с 10-21).

13 грудня 2016 року ОСОБА_4 надав ПрАТ «СК «ВУСО» заяву на виплату страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою від 28 грудня 2015 року, під час якої було пошкоджено автомобіль «Opel Vektra», державний номерний знак НОМЕР_2 . (т.2 а.с.24-25).

Листом №2227 від 21 березня 2017 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування, з огляду на те, що вина ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 грудня 2015 року, не встановлена (т.1, а.с 40).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Аналіз статті 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

З урахуванням наведеного, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 для повного відшкодування завданої ним шкоди різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Посилання скаржника на те, що Звіт №243 від 23 грудня 2016 року про вартість матеріального збитку, спричиненого позивачці, не відповідає вимогам допустимого та достовірного доказу не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки доказів на спростування висновків цього звіту скаржником не надано. Крім того, судом першої інстанції на користь ОСОБА_1 була стягнута матеріальна шкода без врахування вартості деталей автомобілю та їх заміни, пошкодження яких в результаті ДТП оспорює ОСОБА_2 .

Також, враховуючи конкретні обставини справи, характер, ступінь та глибину моральних страждань, яких зазнала позивачка, характер вимушених змін у повсякденному житті та необхідність докладання додаткових зусиль для його відновлення, суд першої інстанції визначив моральне відшкодування в розмірі 12000 грн, яке відповідає засадам розумності та справедливості, а тому аргументи ОСОБА_2 і в цій частині є також неспроможними.

Доводи, викладені у відзиві ПрАТ «СК «ВУСО», апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що вони стосуються частини рішення суду першої інстанції про стягнення шкоди зі страхової компанії, яку ОСОБА_2 не оскаржує та вже були предметом розгляду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин та обґрунтованих висновків.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 24 вересня 2021 року.

Суддя: