Справа № 562/3857/21
У Х В А Л А

28.12.2021 року Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Шуляка А.С., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробіткуза час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати наказ Виробничого підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Коваль" Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" № 415 від 08 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи огдадача-ремонтника вагонів Чубка Олександра", зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Коваль" Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" поновити його на роботі з 09 грудня 2021 року, зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" виплатити йому середньомісячну заробітну плату за вимушений прогул з дня відсторонення 09 грудня 2021 року по день поновлення на роботі, обрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст. 175 КУпАП, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до вимог позовної заяви позивачем оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, адже позивач не звільнений з роботи, а лише відсторонений від виконання своїх трудових обов`язків.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - не є стягненням заробітної плати.

За змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року справа №910/4518/16 та Верховного суду від 10.10.2019 року справа №369/10046/18.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Як вбачається з позовних вимог позивач пред`являє, зокрема, дві позовні вимоги немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу відповідача № 174/к від 08.12.2021 року про відсторонення позивача від роботи та зобов`язання виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року складає 2270 гривень. Таким чином, при подачі позовної заяви, позивач повинен сплатити судовий збір за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи у розмірі 908 грн. та про зобов`язання виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 908,00 грн.

Позивачем сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання, про відкриття провадження по справі.

Згідно ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору на рахунок UA0017517; отримувач: ГУК у Рівн.обл/Здолб.міст.тг/22030101; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету:22030101.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробіткуза час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали, шляхом подання доказів про сплату судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя