02.11.2021 Єдиний унікальний номер 205/8970/20
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8970/20
Номер провадження 2/205/330/21
02 листопада 2021 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді - Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
17 листопада 2020 року Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Його батько - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Мати дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, схильна до вживання алкогольних напоїв, вихованням дитини не займається, залишає її без нагляду. Не проявляє зацікавленості у розвитку дитини, не створює належних умов для проживання, не утримує матеріально, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 25 вересня 2020 року виявлено малолітню дитину, яка знаходилася без догляду дорослих. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений бригадою лікарів швидкої медичної допомоги до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6»ДМР. За час перебування дитини у лікарні мати долею сина не цікавилась. 28 вересня 2020 року ОСОБА_2 влаштований до КЗСЗ «Центр соціально-психологічної підтримки «Довіра»» ДОР, де перебуває по теперішній час.
ОСОБА_1 вже не вперше залишає свого сина без нагляду. Так, 29 березня 2019 року його доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6»ДМР, як дитину, яка залишилася без батьківського піклування. Але після проведення профілактичної роботи з матір`ю, вона забрала дитину на виховання. З ОСОБА_1 неодноразово проводилися профілактичні бесіди, але ситуація не змінювалася, відповідач продовжувала безвідповідально ставитися до виконання своїх батьківських обов`язків, залишала на тривалий термін дитину без догляду, наражаючи тим самим на небезпеку.
Позивач просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року залучено Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
09 червня 2021 року від представника третьої особи КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» ДМР Науменко Т.В. надійшло пояснення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 виховується у КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» ДМР з 29 вересня 2020 року. З вказаної дати по цей час мати дитини жодного разу його не відвідала, не телефонувала йому, моральної та матеріальної підтримки на надавала.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року призначено справу до розгляду по суті.
Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень.
Від представника позивача Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської радиСинько Т.М. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник третьої особи: КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» ДМР Мороз Ю.С. надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.6), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Згідно з наказом управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради від 14 вересня 2016 № 75 ОСОБА_2 перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.10).
Відповідно до повідомлення Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області № 377/9472 від 15 грудня 2016 року співробітниками поліції здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_1 , з трьома малолітніми дітьми, зокрема, з ОСОБА_2 , мати вихованням дітей належним чином не займається, а саме не створює належні умови для життя та навчання, діти мають неохайний вигляд, пропускають заняття в школі без поважних причин (а.с.12).
Відповідно до листа Комунального закладу «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради № 5/320 від 29 березня 2019 року 23 березня 2019 року бригадою швидкої медичної допомоги в супроводі працівників поліції та соціальної служби з адреси АДРЕСА_1 в лікарню доставлено ОСОБА_2 . Місце знаходження матері ОСОБА_1 невідоме (а.с.14), що також підтверджується листом Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новокодацької районної у місті ради № 267 від 29 березня 2019 року (а.с.21) та повідомленням Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області № 45.3/932ЕО від 05 квітня 2019 року (а.с.13).
З 01 квітня 2019 року ОСОБА_2 знаходився в центрі психологічної реабілітації дітей «Барвінок» (а.с.21 - зворотній бік).
17 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Управління-служби у справах дітей з пояснювальною запискою, в якій провину визнала, обіцяла виправитися та просила повернути дітей (а.с.20).
Відповідно до характеристики учня КЗО «Навчально-виховний комплекс №59 «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» дніпровської міської ради ОСОБА_2 № 174/09 від 10 вересня 2019 року дитина часто запізнюється на уроки, мати не приділяє уваги вихованню сина, батьківські збори не відвідує, сина не контролює (а.с.17).
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання № 198/09 від 25 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , санітарний стан квартири незадовільний, меблі є, але в неналежному стані, немає кухонного приладдя, всюди брудно, діти не мають свого куточка, мати вихованням дітей займається не систематично (а.с.15).
З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1415/2 ДЛ-6 м. Дніпро (а.с.22) вбачається, що 25 вересня 2020 року ОСОБА_2 доставлений до лікарні співробітниками поліції Новокодацького району, дитина залишилась без батьківського піклування (мати за кордоном), дитина перебувала з бабусею, яка більше невзмозі піклуватися про дитину.
Відповідно до тексту позовної заяви та пояснень представника третьої особи ОСОБА_2 перебуває у КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» ДМР з 29 вересня 2020 року, мати жодного разу його не відвідувала та не телефонувала йому, що підтверджується копією журналу реєстрації відвідування родичами вихованців групи № 4 (а.с.50-51).
Згідно з висновком органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради №1/14-123 від 06 листопада 2020 року комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні її дитини ОСОБА_2 .
Відповідно до норм ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 7 ст. 7, ст. 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст.165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів неповнолітньої дитини, свідомого ухиляння матері від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини і тому наявності достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини - ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини, відкритий в Державному ощадному банку України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання розподілу між сторонами судових витрат.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог,
Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.164, 166, 167, 171, 180-182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 4, 12, 13, 79-81, 141, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської радидо ОСОБА_1 , третя особа: Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно на утримання її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко