Справа № 727/9905/21
Провадження № 2/727/2773/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступають приватний нотаріус Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, до АТ «Перший Український міжнародний Банк», де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступають приватний нотаріус Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №2191 про стягнення з нього заборгованості в розмірі 15815,89 грн. за кредитним договором №01 від 13 березня 2017 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український міжнародний Банк». На підставі вказаного виконавчого напису, 09.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. відкрито виконавче провадження №65757926.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. зареєстрований в реєстрі за №2191, є незаконний і не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений всупереч нормам, передбаченими постановою КМУ №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Позивач посилається на те, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора.

Нотаріус міг вчиняти виконавчий напис за кредитним договором за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості.

Оскільки, таких документів стягувач нотаріусу не надав, виконавчий напис вчинено з порушенням встановленого законом порядку.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 05.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. зареєстрований в реєстрі за №2191.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача спрямувала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача АТ «Перший Український міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та письмовий відзив на позов від них до суду не надходили.

Третя особа по справі приватний нотаріус Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання від неї до суду не надходило.

Третя особа по справі приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання від нього до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 05.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було видано виконавчий напис №2191. Відповідно до вказаного документа нотаріус звернув стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №01 від 13 березня 2017 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Сума заборгованості, яка стягнута з ОСОБА_1 на підставі вказаного виконавчого напису на користь відповідача становить за період з 30.03.2020 року по 20.01.2021 року. Сума заборгованості складає 15315,89 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 862,03 грн.; прострочена заборгованість за комісію - 100,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4041,94 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 9914,11 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 397,81 грн.; сума плати за вчинення виконавчого напису 500,00 грн.Загальна сума, що підлягає стягненню 15815,89 грн. (а.с.11).

09.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. було відкрито виконавче провадження ВП №65757926 з виконання виконавчого напису №2191, виданого 05.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 15815,89 грн. Стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця в розмірі 1581,59 грн. (а.с.9-10).

Також, ухвалою суду від 26.10.2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. належним чином завірені копії документів, що подавались Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний Банк» до заяви про вчинення виконавчого напису №2191 від 05 травня 2021 року, щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості в сумі 15815,89 грн. (а.с.24).

Однак, від приватного нотаріуса Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на адресу суду не надійшли витребувані згідно ухвали суду від 26.10.2021 року документи.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 зазначеного Порядку.

Так, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 3.1 п. 3 глави 16 вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт можуть бути оскаржені до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з зазначеним Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №61-154 св18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис від 05.05.2021 року №2191 не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі, а саме - оригіналі кредитного договору, засвідченій виписці з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а також відсутні докази безспірності заборгованості, яка була стягнута з позивача на користь відповідача.

Слід зазначити, що стороною відповідача (АТ «Перший Український міжнародний Банк») не надано жодних доказів того, що вони звертались до позивача з приводу існування вказаної заборгованості, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Разом з тим, у матеріалах справи, відсутнібудь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 не погашав існуючу заборгованість за кредитним договором, а також взагалі відсутня виписка по рахунку останнього.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», справи про оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Розгляд судом справи за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є правомірним, і, крім того, відповідає конституційному положенню про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України).

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Разом з тим, при оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no.4241/03, в якому вказується, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому слід визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовні вимоги.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача АТ «Перший Український міжнародний Банк»слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.16, 18, ЦК України, ст.ст.34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.12, 13, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Винести заочне рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступають приватний нотаріус Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2191 від 05 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості в сумі 15815,89 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень (вісімдесят дев`ять) копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строкуьдля подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: