Справа № 456/1642/21
Провадження № 2-др/456/58/21
15 грудня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бучківської В. Л. ,
при секретарі Березіній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву представника відповідача Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» - адвоката Галушко Ольги Ігорівни про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» про розірвання договорів оренди землі,
07.12.2021 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мидзки Р.В. надійшло заперечення на заяву представника відповідача Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» - адвоката Галушко Ольги Ігорівни про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» про розірвання договорів оренди землі. Зокрема, представник позивача вказує на те, що як вбачається із заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача не долучено жодного додатка до Договору про надання правової допомоги. Крім того, жодним пунктом Договору про надання правової допомоги не передбачено, що акт приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) є додатком до цього договору, чи його невід`ємною частиною. Вказане свідчить, що відповідач та представник відповідача не визначили у встановленому Договором про надання правової допомоги порядку, розмір гонорару по веденню кожної судової справи в судах відповідних інстанцій Відтак оплата послуг за Договором про надання правової допомоги здійснена без визначення відповідного розміру гонорару, та як наслідок з порушеннями п. 1.1. та п. 3.1.3. Договору. До заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача долучено акти приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги). Зі змісту вказаних актів неможливо встановити скільки саме часу представник відповідача витратив на кожну із вчинених дій. Тобто вищевказані акти виконаних робіт містять загальний обсяг годин правової допомоги, самостійно визначений представником відповідача без розкриття часу, витраченого на кожну дію, зокрема на "здійснення правового аналізу...", "здійснення пошуку та аналізу судової практики в Єдиному державному реєстрі судових рішень з метою обґрунтування правової позиції у справі", "підготовка та подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області клопотання про відкладення судових засідань у цивільній справі та усіх інших процесуальних дій представника Відповідача (підготовка відзиву, заперечення та ін.). Такі недоліки актів приймання-передачі наданих послуг вказують на невідповідність таких доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу вимогам, передбаченим ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України в частині опису часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості оцінити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, вказані витрати не можуть вважатися обгрунтованими.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихст.430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до змісту ч.4 ст.270 ЦПК України вбачається, що виклик сторін для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим.
В зв`язку з цим, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши клопотання про постановлення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.
Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги /доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро /адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро /адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро /адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
В справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.
Оглядом матеріалів справи встановлено, що 05 травня 2021 року між ПАФ «Батько і Син» та АО «Потинський та партнери» було укладено Договір №05/05-2021-3 про надання правової допомоги (юридичних послуг).
Згідно з п. 1.1. вказаного Договору Клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання протягом терміну дії цього Договору надавати Клієнту правову допомогу по захисту інтересів Клієнта при розгляді Стрийським міськрайонним судом Львівської області (як судом першої інстанції), а також відповідними судами апеляційної та касаційної інстанцій цивільної справи №456/1642/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАФ «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі, а Клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх вартість у встановленому цим Договором порядку.
Пунктом 3.1. вказаного Договору визначено, що за надання правової допомоги (юридичних послуг), передбачених розділом 1 цього Договору, Клієнт сплачує Об`єднанню винагороду з розрахунку: 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) за одну годину надання правової допомоги (юридичних послуг) (без ПДВ); 3200,00 (три тисячі двісті гривень 00 копійок) за представництво інтересів Клієнта в одному судовому засіданні під час розгляду цивільної справи №456/1642/21.
Відповідно до Акту передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №23/06-2021-1-3 від 23.06.2021, Акту передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №01/12-2021-3 від 01.12.2021, АО «Потинський та партнери» надало Відповідачу ПП ПАФ «Батько і Син» наступну правову допомогу (юридичні послуги): правовий аналіз наданих документів, матеріалів судової справи №456/1642/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАФ «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі; пошук та аналіз судової практики в Єдиному державному реєстрі судових рішень з метою обґрунтування правової позиції у справі №456/1642/21; підготовка та подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області заяви щодо виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі та надання копій витребуваних судом документів; підготовка та подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області клопотання про відкладення судового засідання у цивільній справі №456/1642/21, призначеного на 07.05.2021; підготовка, направлення позивачу та подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області відзиву на позовну заяву у цивільній справі №456/1642/21; підготовка, направлення позивачу та подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області заперечення проти відповіді позивача на відзив у цивільній справі №456/1642/21; представництво інтересів Відповідача у судових засіданнях 16.06.2021, 30.07.2021, 31.08.2021, 28.10.2021, 30.11.2021 під час розгляду Стрийським міськрайонним судом Львівської області судової справи №456/1642/21; на загальну суму 19 200,00 грн.
Вказану суму Відповідач ПП ПАФ «Батько і Син» сплатив в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №641 від 06.08.2021 та платіжним дорученням №989 від 03.12.2021.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд погоджується з доводами представника відповідача - адвоката Галушко О.І. про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом Галушко О.І. правової допомоги відповідачу ПП ПАФ «Батько і Син» при розгляді справи № 456/1642/21, однак критично оцінює розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 19 200, 00 грн., з огляду на наступне.
Суд вважає, що витрати в сумі 19 200, 00 грн. є не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить фактично два епізоди спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 8200,00 грн.
Зокрема, відповідно до Акту передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №23/06-2021-1-3 від 23.06.2021, Акту передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №01/12-2021-3 від 01.12.2021 суд стягує з позивача на користь відповідача: за юридичне консультування з питань порядку участі у судовій справі №456/1642/21 - 3200,00 грн.; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях 16.06.2021, 30.07.2021, 31.08.2021, 28.10.2021, 30.11.2021 - 5000,00 грн., а всього 8200, 00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи той факт, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.11.2021 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» про розірвання договорів оренди землі відмовлено, приймаючи до уваги норму ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд при ходить до переконливого висновку, що з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» слід стягнути 8200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 141, 258-265, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника відповідача Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» - адвоката Галушко Ольги Ігорівни про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» про розірвання договорів оренди землі задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і син» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8200,00 грн. / вісім тисяч двіста/ грн. 00 коп.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддя В.Л.Бучківська