Справа № 464/330/21 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 22-ц/811/2778/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Ждан К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.06.2011 у розмірі 18476,26 грн. станом на 30.11.2020 року та понесені судові витрати в сумі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку із чим підписав Заяву-анкету № б/н від 23.06.2011 року, тим самим погодився, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Тим самим банк свої зобов`язання за договором виконав, одночасно, у відповідності до даного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування згідно умов та пеню. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, отримані кошти не повернув, не сплатив нараховані відсотки на прострочений кредит та пеню. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 30.11.2020 року має заборгованість -18476,26 грн., з яких: 14422, 78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4053,48 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2011.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду в апеляційному порядку 29 липня 2021 року оскаржив позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк».

Вважає рішення суду незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що відповідач користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами, а також приєднався до Умов та правил банківських послуг, погодився із розміром боргу, в тому числі із нарахованими відсотками і неустойкою.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18 листопада 2021 року, є дата складення повного судового рішення 13 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам частково не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено належними доказами отримання відповідачем кредитних коштів, погодження між сторонами відповідальність у вигляді сплати відсотків за користування кредитними коштами.

З такими висновками колегія суддів частково не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 23.06.2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПраватБанку, у котрій вказав свої особисті дані, та згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.06.2011 укладеного між «ПриватБанком» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 30.11.2020, останній допустив загальний залишок заборгованості на наданим кредитом в розмірі 18476,26 грн., в тому числі 14422,78 грн. за тілом кредиту, заборгованість за відсотками у розмірі 4053,48 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст..ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно довідки долученої до позову вбачається, що між позивачем та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н за яким було надано кредитні картки, серед яких: НОМЕР_1 від 08.02.2013 з терміном дії до 03/16, НОМЕР_2 від 08.02.2013, з терміном дії до 02/17, НОМЕР_3 від 12.06.2014 з терміном дії до 01/18, НОМЕР_4 від 27.04.2018 з терміном дії до 03/22.

Звертаючись до суду з позовом, банк подав до суду довідку про розрахунок заборгованості, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про видані відповідачу кредитної картки із зазначенням їх номерів та строку дії, виписки по картковому рахунку за період з 08 лютого 2013 року по 01 листопада 2020 року та витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг».

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).

Таким чином, виписки по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту.

Враховуючи ту обставину, що відповідач отримав у позивача кредит, яким він користувалася, здійснювала його погашення, ОСОБА_1 видавалися кредитні картки, завдяки яким він здійснювала користування кредитними коштами шляхом оплати послуг, товарів, зняття коштів та погашення заборгованості, термін дії останньої кредитної картки виданої 27.04.2018, до березня 2022 року і станом на 30.11.2020 заборгованість за тілом кредиту, яка включає в себе заборгованість за простроченим тілом кредиту склала 14422,78 грн., в зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.06.2011 у розмірі 14422,78 грн.

Що ж до вимог позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4053,48 грн., такі до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23.06.2011 процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні будь-які умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання.

АТ КБ «Приват Банк» не надав суду жодного доказу права змінювати умови кредитного договору щодо зміни відсоткової ставки.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4053,48 грн., оскільки нарахування такої заборгованості не підтверджено належними доказами у зв`язку з чим колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом, в зв`язку з чим рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.13 ст. 142 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати понесені за звернення до суду з позовною заявою та апеляційною скаргою в розмірі 4298,83 грн.

Керуючись ст.141, ч. 5 ст. 268, ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376 380, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2021 рокускасувати в частині відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.06.2011, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 14422,78 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.06.2011 в сумі 14422,78 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні, 78 коп), з яких: 14422,78 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту).

В решті рішення Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2021 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір в розмірі 4298 грн. 83 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник