У Х В А Л А

Іменем України

08.12.2021 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

із участю: секретаря Штойко О.Ю.,

державного виконавця Троцької К.Г.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка подання головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Троцької Катерини Георгіївни про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Головний державний виконавець Троцька К.Г. 24.11.2021 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду із цим поданням та вказала, що на виконанні у Жмеринському міськрайонному відділі ДВС у Жмеринському районі Вінницької області перебуває виконавче провадження №42617399 відкрите 20.03.2014 року з виконання виконавчого листа №205/3981/2012, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 27.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 600 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 31.11.2012 року до досягнення дітьми повноліття. З часу відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 сплачував аліменти не в повному обсязі, тому станом на 19.02.2019 року в нього утворилась заборгованість в сумі 87358 грн. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 15.02.2013 року ухвалено нове рішення, згідно якого присуджено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн щомісячно на кожну дитину,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 22.10.2019 року, у зв`язку з невиконанням боржником судового рішення про сплату аліментів, виникла заборгованість станом на 24.11.2021 року в сумі 69826,88 грн. Боржник ухиляється від сплати аліментів, на попередження державного виконавця не реагує, борг не погашає. Загальна сума заборгованості по ВП №42617399 та ВП №60381307 становить 157184,88 грн. 17.04.2018 року винесено постанову ВП №42617399 про арешт всього майна боржника. Але майна належного боржнику на рпаві власності та підлягаючого опису відсутнє. В ході вживання заходів щодо розшуку майна боржника, встанволено, що ОСОБА_1 02.06.2017 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Також встановлено, що за дружиною боржника зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості, будівлі магазину, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , відповідно до оголошення в мережі "Фейсбук", вказаний об`єкт нерухомості виставлений боржником на продаж. На підставі викладеного, головний державний виконавець Троцька К.Г. просила суд визначити частку ОСОБА_1 у спільній сумісній власності житлової нерухомості, будівлі магазину, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні державний виконавець Троцька К.Г. підтримала подання за вказаних обґрунтувань. Просила його задоволити.

Боржник ОСОБА_1 заперечив проти задоволення подання державного виконавця. Вказав, що заявлений магазин є власністю одноособово його дружини, яка здійснює у ньому підприємницьку діяльність. Сам він не міг сплачувати заборгованість по аліментам, оскільки не мав посвідчення водія та не міг виїхати на роботу. В подальшому вказав, що буде сплачувати аліменти.

Стягувач ОСОБА_6 за її викликом в судове засідання не з`явилися, подавши заяву, в якій просила розглянути подання державного виконавця без її участі.

Згідно вимог ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Заслухавши пояснення учасників виконавчого провадження, дослідивши докази, додані до подання, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії виконавчого листа №205/3981/2012 від 27.02.2014 року та копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2014 року, копії виконавчого листа №127/11506/18 та копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2019 року за рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.61,62,64,65).

Згідно з копіями розрахунків заборгованості по аліментах по виконавчих провадженнях №42617399 та ВП №60381307, боржник ОСОБА_1 з часу відкриття виконавчого провадження не у повному обсязі сплачував аліменти, внаслідок чого з їх сплати станом на 24.11.2021 року утворилась заборгованість в сумі 157184,88 грн (а.с.63,66).

Відповідно до інформації з Деравного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб 02.06.2017 року, також ОСОБА_8 вказана власником будівлі, об`єкту нежитлової нерухомості, загальною площею 92,2 кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2019 року, право власності на яке в цілому зареєстровано за останньою 18.11.2019 (а.с.68-69,70).

17.04.2018 року державним виконавцем Троцькою К.Г. винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 (а.с.67).

Судом враховується, що у відповідності до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року в справі №367/6231/16-ц, частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника, державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

В межах вирішення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у спірному об`єкті нерухомого майна, на підставі наведених вище письмових доказів встановлено, що право власності на будівлю магазину, яка по АДРЕСА_1 , набуто його дружиною ОСОБА_8 за правочином під час перебування їх у зарестрованому шлюбі.

Суд не приймає до уваги твердження боржника ОСОБА_1 стосовно належності вказаного приміщення магазину одноособово його дружині ОСОБА_1 , оскільки за неевчинення розірвання їхнього шлюбу, ним не представлено жодних належних і допустимих доказів ані стосовно встановлення у передбаченому законом порядку режиму окремого проживання їх подружжя на момент укладення правочину щодо купівлі-продажу цього об`єкту нерухомого майна, ані щодо витрачання на його придбання його дружиною суто її власних коштів, які заздалегідь не належать до спільного майна, набутого під час шлюбу, надто з огляду на пояснення в судовому засіданні боржника ОСОБА_1 стосовно витрат на купівлю даного магазину коштів державної соціальної допомоги при народженні дитини та кредитних коштів.

За таких обставин судом визначається, що спірна будівля магазину, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності боржника ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_8 у рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним, за відсутності об`єктивних документальних відомостей про інше.

Таким чином, що визначення за поданням повноважної службової особи частки майна боржника ОСОБА_1 у вказаному майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення присуджених аліментів з боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

При цьому, визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання щодо визначення частки нерухомого майна боржника, що є нежитловим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання державного виконавця підлагає до задоволення, оскільки встановлено, що частка боржника ОСОБА_1 у будівлі магазину, позначеного на плані літерою "А", загальною площею 92,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з дружиною ОСОБА_8 , становить 1/2 частину.

Керуючись ст. 223, 258-261, 443 ЦПК України , суд,

ПОСТАНОВИВ :

Подання задоволити.

Визнати право спільної сумісної власності на будівлю магазину, позначеного на плані літерою "А", загальною площею 92,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Визначити частку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у спільній сумісній власності, в розмірі 1/2 частки будівлі магазину, позначеного на плані літерою "А", загальною площею 92,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набуває законної сили після закінчення строку її оскарження, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів після складання повного судового рішення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повне судове рішення складено 20.01.2022 року.

Суддя Вернік В.М.