ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8953/21Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/1224/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та сторін: представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельника Ю.О., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Фільварочної О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/8953/21 за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича та представника ОСОБА_2 адвоката Фільварочної Ольги Борисівни на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

у травні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 9 217 (дев`ять тисяч двісті сімнадцять) гривень, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що діти сторін справи проживають із нею у квартирі, що належить позивачці; біологічний батько дітей аліментів на їх утримання добровільно не надає, інших дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні не має, отримує доходи в Республіці Німеччина, а тому, з огляду на розмір отримуваних відповідачем доходів позивачка вважає, що відповідач може виділяти на утримання дітей по 9217 гривень на кожну дитину.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 3 000 гривень щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 21 травня 2021 року, і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 908 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Юрій Олександрович просить змінити рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року у справі №607/8953/21, стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в твердій грошовій сумі 1 006,50 гривень, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в твердій грошовій сумі 1 255 гривень, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим, незаконним, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, за невідповідністю висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. зазначив, що станом на день подання позову і на день прийняття рішення, відсутні будь-які докази отримання відповідачем будь-яких доходів. Вказує, що відповідач знаходиться в Республіці Німеччина. 19 травня 2021 року він потрапив у скрутну життєву ситуацію: був затриманий правоохоронними органами Німеччини, у зв`язку із закінченням терміну дії візи, і цими ж органами було встановлено, що він перебуває на території Республіки незаконно, що підтверджується відповідними документами. Суд не надав належної оцінки даним доказам. Посилається на те, що позивачу було відомо про цей випадок, оскільки відповідач негайно її про це повідомив. Так само їй було відомо і про те, що 30 квітня 2021 року його було звільнено з роботи. До того ж, ГУ ДПС в Тернопільській області листом від 16 вересня 2021 року повідомило, що за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2021 року, відповідач не отримував жодних доходів.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Фільварочної Ольги Борисівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а судом першої інстанції під час розгляду справи повно та всебічно з`ясовано обставини справи та надано їм правову оцінку із дотриманням норм матеріального права. Таким чином, заперечення представника відповідача встановлених судом обставин ґрунтуються виключно на припущеннях та є нічим іншим, як реалізацією правової позиції з метою приховування доходу та зменшення розміру аліментів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Фільварочна Ольга Борисівна просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року у справі №607/8953/21, в частині часткового задоволення позовних вимог, та задовольнити повністю позовні вимоги, посилаючись на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції із дотриманням норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно з`ясовано обставини справи, надано їм належну правову оцінку, однак, визначений оскаржуваним рішенням розмір аліментів позивачка вважає безпідставно зменшеним.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 адвокат Фільварочна О.Б. зазначила, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться ні її утриманні. Батько дітей із ними не проживає, перебуває у Республіці Німеччина. З 04 січня 2021 року по 30 квітня 2021 року працював на підставі трудового договору, укладеному із ОСОБА_5 . Згідно із вказаним трудовим договором, розмір заробітку становив 1 650 євро, що еквівалентно 50 858,12 гривень. Навіть, якщо враховувати твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_1 начебто не працював та не отримував доходів з 01 травня 2021 року по 01 жовтня 2021 року (дата ухвалення рішення), то у будь-якому випадку його середній заробіток за період з 01 січня 2021 року по 01 жовтня 2021 року не був меншим від 20 603,60 гривень. З них 1/3 частка 7 534,53 гривні, тобто, щонайменше по 3 762,27 гривень в розрахунку твердої грошової суми на кожну дитину. Вказує, що сам по собі факт виклику в окружну імміграційну службу на 15 травня 2021 року для надання пояснень, не свідчить про скрутне матеріальне становище та відсутність доходів.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Фільварочної О.Б. - залишити без задоволення, посилаючись на те, що доводи даної апеляції є такими, що не заслуговують на увагу і ґрунтуються на припущеннях і не підлягають задоволенню. Вказує, що доводи представника позивача є лише словами, припущеннями, матеріали справи містять достатні докази, які підтверджують відсутність доходів відповідача протягом тривалого часу, а також свідчать про неможливість його працевлаштування.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Фільварочної О.Б. не визнав, вважаючи її безпідставною.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Фільварочна О.Б. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній, а апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Ю.О. не визнала, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 03 липня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серія НОМЕР_1 , актовий запис №913, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2021 року, справа №607/22795/20 (а.с. 6).

Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_2 , актовий запис №555 (а.с. 7), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить Свідоцтво про народження, Серія НОМЕР_3 , актовий запис №47 (а.с. 8).

Позивачка разом з малолітніми дітьми проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою №11 від 14 травня 2021 року, виданої ОСББ Довженка 20 (а.с. 9), в квартирі, належній позивачці, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №265050720 від 08 липня 2021 року (а.с. 41-42). Діти перебувають на її утриманні, остання займається їх доглядом та вихованням, розвитком, освітою і лікуванням. Мати дітей купує їм одяг, взуття, предмети гігієни і догляду, їжу.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 проживає окремо від дітей, працевлаштований за трудовим договором від 04 січня 2021 року, укладеним із ОСОБА_5 , в республіці Німеччина. Згідно з означеним трудовим контрактом розмір заробітку відповідача складає 1 650 євро щомісячно (а.с. 10-13).

Судом також встановлено, що 30 квітня 2021 року роботодавцем відповідача розірвано укладений з ним трудовий договір, про що свідчить повідомлення про звільнення (а.с. 29-30), 19 травня 2021 року, відповідач отримав від окружного імміграційного управління міста Бергхайм, повістку про необхідність явки 25 травня 2021 року з приводу порушеної проти відповідача процедури незаконного перебування в країні у зв`язку з простроченням візи, що підтверджується повісткою (а.с. 31-32).

Відтак, 19 травня 2021 року особу відповідача було внесено в картотеку злочинців. Станом на дату відкриття провадження у справі та дату ухвалення судового рішення відповідач перебуває на території Німеччини.

В листі №13467/6/19-00-12-01-03/23222 від 16 вересня 2021 року Головне управління ДПС у Тернопільській області ДПС України повідомило про відсутність інформації з ДРФОПП на 15 вересня 2021 року про суми виплачених доходів та сплачених податків, ОСОБА_1 у період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2021 року відсутня (а.с. 69).

Задовольняючи частково позов і визначаючи аліменти у твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 3 000 гривень щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не бере участі в утриманні малолітнього сина та доньки, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак суд вважає, що даний розмір не є достатнім для гармонійного розвитку дітей. Окрім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку, будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків щодо утримання дітей не здобуто. Суд обов`язково враховує, що відповідач тривалий час перебуває за межами України, з 04 січня 2021 року до 30 квітня 2021 року був офіційно працевлаштований у республіці Німеччина з щомісячним доходом в розмірі 1 650 Євро, тобто за означений період ним було зароблено 6 600 Євро. Відповідач продовжує проживати в країні з високими стандартами перебування, а відтак в змозі фінансово себе забезпечити на умовах країни з рівнем ВВП в 5 разів вищим, ніж в Україні.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки судом вірно встановлено обставини, що мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно зі статтею 12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В законодавстві термін тверда грошова сума є умовним та позначає відповідну суму аліментів на утримання дитини, що чітко визначена за домовленістю між платником та одержувачем аліментів або за рішенням суду.

Грошовою одиницею України є гривня (стаття 99 Конституції України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, батько дітей працює і проживає в Республіці Німеччина. З 04.01.2021 по 30.04.2021 відповідач працював на підставі трудового договору, укладеного із ОСОБА_6 . Заробітна плата його в місяць становила 1650 євро, що за курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення була еквівалентною 50858,12 грн., тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір аліментів на утримання двох малолітніх дітей, враховуючи рекомендований мінімум, дотримавшись вимог статті 182 СК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Ю.О. щодо того, що його довіритель перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки саме по собі порушення справи щодо незаконності перебування відповідача у Німеччині та виклик його в окружну імміграційну службу на 25.05.2021 для надання пояснень не свідчить про скрутне матеріальне становище та відсутність доходів. Крім цього, відповідач і на сьогоднішній день перебуває у республіці Німеччина, його не депортовано.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи заявника про відсутність його доходів в Україні що підтверджується листом №13467/6/19-00-12-01-03/23222 від 16 вересня 2021 року ГУ ДПС у Тернопільській області ДПС України про відсутність інформації з ДРФОПП станом на 15 вересня 2021 року про суми виплачених доходів та сплачених податків, ОСОБА_1 у період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2021 року з огляду на те, що у вказаний період відповідач перебував саме в Республіці Німеччина.

Крім цього, не заслуговують на увагу і доводи позивача про недостатність стягнених аліментів, оскільки вона вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання кожної дитини по 9 000 грн. щомісячно з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено про можливість відповідача сплачувати аліменти в означеній сумі.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Фільварочної Ольги Борисівни слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 16 листопада 2021 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про змінення судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року слід поновити.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мельника Юрія Олександровича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Фільварочної Ольги Борисівни залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2021 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді