У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Мельник Ю.О.,

розглянувши заяву сторони позивача про забезпечення позову в цивільні справі за позовом ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безпроцентної позики, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2020 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» до ОСОБА_1 , в якому представник просить стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за договором безпроцентної позики №57/1 від 03.08.2015 року в сумі 729 400 грн., суму інфляції - 116 266,36 грн., 3% річних - 638 000,36 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу.

18.11.2021 року до суду повернулися матеріали справи з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз без виконання ухвали суду про призначення експертизи, які були передані головуючому судді 01.12.2021 року.

Підготовче засідання у справі призначено на 17.01.2021 року о 14 год. 00 хв.

Разом з матеріалами справи було також передано заяву сторони позивача про забезпечення позову, подану 21.07.2021 року, відповідно до вимог якої представник просить накласти арешт на грошові кошти відповідача у розмірі 1 483 666,72 грн., що знаходяться на рахунках банківських установ, які будуть виявлені в процесі виконання ухвали про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 вчиняє дії щодо приховування належного йому майна, що спрямовані на уникнення відповідальності. Так, під час розгляду справи відповідачем не було вчинено жодних дій, які б виявляли його наміри виконати свої зобов`язання за договором безпроцентної позики № 57/1 від 03.08.2021 року та не спростовано вимоги позивача.

Крім того, ним здійснюються дії спрямовані на затягування процесу, що полягають в неотримання судових повісток-повідомлень, не з`явлення у судові засідання та заявлення клопотання про призначення експертизи.

Представник також посилається на те, що 20.07.2021 року позивачу стало відомо, що майно, яке належало ОСОБА_1 , наразі належить ОСОБА_2 за договором дарування.

У зв`язку з викладеним, вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду може стати неможливим.

Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, ч. 3 цієї статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, вбачається, що вимога сторони позивача є неконкретною, оскільки заявником не вказано ні номери рахунків, які належать відповідачу, ні банківські установи, в яких вони наявні.

Тобто, в матеріалах справи та доданих до неї документах не міститься жодної інформації та доказів про наявність будь-яких рахунків, належних відповідачу, на яких знаходяться кошти та на які суд своєю ухвалою може накласти арешт в межах вказаної суми.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви сторони позивача про забезпечення позову в цивільні справі за позовом ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безпроцентної позики.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: