Постанова

Іменем України

14 грудня 2021 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/14912/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення

в складі судді Жук М.В.

у справі №756/15866/20 Оболонського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2010 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2010 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишено без розгляду заяву про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , подала до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд, не прийнявши до розгляду її заяву про перегляд заочного рішення, таким чином позбавив її права на доступ до правосуддя.

Суд не врахував, що закон не передбачає залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, внаслідок чого в порушення вимог Глави 11 ЦПК України ухвалив судове рішення, яке не передбачено ст. 287 ЦПК України, де визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою лише залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду.

Суд дійшов помилкового висновку, що в заяві не обґрунтовано причину пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки матеріали справи містять докази отримання копії заочного рішення відповідачем 20.11.2020 та з цієї дати в строк визначений ст. 284 ЦПК України було подано заяву про перегляд заочного рішення, про що й зазначено в самій заяві. Додала, що доказів, які підтверджують отримання відповідачем копії заочного рішення в інший день, матеріали справи не місять.

Зазначила, що є хибними твердження суду, що про існування заочного рішення вона повинна була дізнатися з часу коли розпочалося відрахування коштів із її заробітку на підставі постанови державного виконавця від 25.02.2020 про звернення стягнення на доходи боржника, оскільки прийняття такої постанови не вказує на те, що саме 25.02.2020 вона дізналася про цю постанову та саме в цю дату розпочалися відрахування. Зауважила також, що ознайомлення з постановою державного виконавця не є днем отримання заочного рішення, а тому висновок суду про те, що вона про заочне рішення могла дізнатися 25.02.2020 є безпідставним та необґрунтованим.

За вказаних обставин просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач - ПАТ "ОТП Банк", належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "КУПЕР ПРАЙС", належним чином повідомлялося про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій одночасно просила поновити їй строк на звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху, у зв'язку з не наданням доказів сплати судового збору.

04 березня 2021 року ОСОБА_1 на виконання ухвали суду надала заяву про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору. А 09.03.2021 судом постановлено оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишено без розгляду заяву про перегляд заочного рішення.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про перегляд заочного рішення подано з пропуском строку, визначеного законом, та без обґрунтувань причини пропуску такого строку.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилалася на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення ухвалив судове рішення, яке не передбачено ст. 287 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги, з огляду на таке.

В постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний правовий висновок.

Заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою.

Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України).

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

З наведеного слідує, що у разі пропуску заявником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд першої інстанції повинен постановити ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Однак, як вказувалося вище, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення ухвалив судове рішення, яке не передбачено положеннями частини 3 статті 287 ЦПК України.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення без розгляду такої заяви є незаконною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими. Тому відсутні підстави для аналізу інших доводів апеляційної скарги.

Оскільки, згідно вимог Глави 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України, повноваженнями щодо постановлення ухвали за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення наділений суд, який ухвалив заочне рішення, колегія суддів вважає, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку та залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець