єдиний унікальний номер справи 546/1045/21
номер провадження 2/546/482/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу № 546/1045/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича та приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

01.11.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича та приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 08.06.2021 видано виконавчий напис № 106289 про стягнення з неї ОСОБА_2 (після укладення шлюбу змінено прізвище на ОСОБА_3 ) на користь ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором. 22.09.2021 приватним виконавцем Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження № 66896277 на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

Зазначає, що виконавчий напис вчинено щодо кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, заборгованість не є безспірною, оскільки стягнення відбулося поза межами позовної давності. Окрім того з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Вважає, що виконавчий напис здійснений приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинений з порушенням норм чинного законодавства та не підлягає виконанню. В описовій частині позову позивачем зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

02.11.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 106289 від 08.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем до закінчення розгляду справи.

05.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

15.12.2021 від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, у якому наголошує на тому, що до відповідача відійшло право вимоги на підставі укладеного договору та права заміненого кредитора не можуть бути порушені, оскільки заборгованість ОСОБА_1 залишилася непогашеною. Кредитор скористався правом альтернативним позасудовим способом захисту та звернувся до нотаріуса, який вчинив виконавчий напис. Звертає увагу на те, що у разі заміни кредитора боржник не позбавляється обов`язку погасити заборгованість, а у нового кредитора не має обов`язку письмово повідомляти боржника про відступлене право вимоги. Щодо зазначених позивачем в позовній заяві витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн., то ці витрати відповідач визнає та прийняв рішення про здійснення зарахування цієї вимоги як зустрічної в рахунок погашення заборгованості. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити та задовольнити вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

22.12.2021 у судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.

Позивачка та її представник адвокат Дігтярь Л.А. подали до суду заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності, підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити. Також зазначено, що позивачка відмовляється від стягнення на її користь витрат на правову допомогу (а.с. 66, 98).

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.64, 96). Будь-яких клопотань не подав, однак скористався правом на подання відзиву.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець Скрипник В.Л. у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи (а.с.65), будь-яких заяв чи клопотань до суду не направили.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини.

31.08.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір кредитний договір № 401259688.

Згідно п. 2.1., 2.2., 2.3. вказаного договору, ПАТ «Альфа-Банк» надав позивачці кредит у розмірі 3115,97 грн на строк до 03.12.2013, з процентною ставкою 0,1 % річник та фіксованою процентною ставкою 3 %. Розмір комісійної винагороди визначено 9% та порядок її розрахунку закріплено в п. 2.8. договору (а.с.15).

Кредитний договір № 401259688 від 31.08.2012 нотаріально не посвідчений.

09.10.2013 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 11).

08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 106289, за яким із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 401259688 від 31.08.2012 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 у розмірі: 1514,45 грн заборгованість за тілом кредиту; 311,69 грн заборгованість за відсотками та комісією; 9350 грн заборгованість за штрафними санкціями; 50 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11226,14 грн. (а.с.12).

Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 66896277 від 22.09.2021 (а.с.13).

На підтвердження права вимоги відповідачем надано суду договір факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», а також реєстр боржників (додаток № 1 до договору) (а.с.76-84). Із реєстру боржників вбачається, що відповідачу відступлено право вимоги щодо боржника ОСОБА_2 за договором № 401259688 від 31.08.2012 на загальну суму заборгованості 10476,14 грн.

Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Отже, станом на 01.03.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 08.06.2021 виконавчий напис № 106289, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 106289 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95).

З метою надання оцінки у повному обсязі встановленим у справі фактичним обставинам, суд вважає за необхідне також зазначити наступне.

У частині 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до пункту 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

З наявної у справі копії кредитного договору № 401259688 від 31.08.2012 вбачається, що строк дії договору визначено до 03.12.2013, що є датою виникнення права вимоги. Виконавчий напис вчинено 08.06.2021, тобто поза межами трирічного строку, визначеного нормами ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 10.11.2021 у справі №758/14854/20, вбачається, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Зазначені висновки Верховного Суду зводяться до того, що кредитор повинен направити боржнику письмову вимогу про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису та на підтвердження цих дій надати нотаріусу відповідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи письмову вимогу про погашення заборгованості для усунення порушень основного зобов`язання позивач по справі не отримував. Доказів на спростування даного твердження відповідачем суду не надано.

У постанові ВП ВС від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц зазначено, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса відповідно до пунктів 3.2, 3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суд зазначає, що проценти за правомірне користування грошовими коштами можуть нараховуватись лише в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу строку кредитування, нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦКУ, що підтверджується висновками Великої палати Верховного Суду викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Із виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягнута за період з 25.05.2021 по 03.06.2021, в той час як строк виконання кредитного договору встановлено до 03.12.2013.

За таких обставин вимоги про сплату процентів та штрафних санкцій, які нараховані поза межами строку кредитного договору, є безпідставними, оскільки право банку нараховувати проценти та неустойку припинилось зі спливом строку дії кредитного договору.

Нарахування відповідачем процентів поза межами строку кредитного договору свідчить про наявність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимоги кредитора таким, що не підлягає виконанню, оскільки подану нотаріусу заборгованість перед банком не можна вважати безспірною. Аналогічні висновки, викладені у постанові КЦС ВС від 08.02.2021 у справі № 643/1344/20.

Окрім того, нотаріусом в рахунок заборгованості за кредитним договором стягнуто загалом 11176,14 грн., тоді як право вимоги відповідачу було відступлено за цим договором на суму 10476,14 грн.

Зазначені обставини вказують на те, що подану нотаріусу заборгованість позивача перед відповідачем не можна вважати безспірною. Відтак, встановлені судом обставини свідчать про безпідставність стягнення, яке було допущено нотаріусом та відсутність обґрунтованих підстав для висновку про безспірний розмір заборгованості.

Таким чином суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_5 , окрім того вчинив виконавчий напис позами межами трирічного строку за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, тобто вчинив виконавчий напис в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису № 106289, вчиненого 08.06.2021, таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.43) та 454,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с.45), загалом позивачем понесено судові витрати на загальну суму 1362,00 грн.

Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн, то зазначені витрати жодними належними і допустимими доказами не підтверджені, матеріали справи не містять ані договору про надання правничої допомоги, у якому визначено розмір гонорару, ані розрахунку таких витрат, ані квитанції про їх сплату. За таких обставин вони не підлягають стягненню. Окрім того позивачка відмовилася від їх стягнення.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати, що складаються із судового збору, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись 34, 36, 39, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича та приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08 червня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 106289, за яким із ОСОБА_5 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 401259688 від 31.08.2012 у загальному розмірі, включаючи плату за вчинення виконавчого напису, що становить 11226,14 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_6 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1362,00 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2021 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Дігтярь Людмила Анатоліївна, адреса місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд. 53, оф. 1, м. Полтава Полтавської області, пошт. інд. 36039;

відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: Солом`янська площа, буд. 2, м. Київ, пошт. інд. 03035;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ, пошт. інд. 01001;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, місцезнаходження: вул. Троїцька, буд. 89А, м. Кременчук Полтавської області, пошт. інд. 39600.

Суддя О.О. Романенко