Справа № 196/876/21
№ провадження 2/196/655/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Руснак А.І.,

секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про позбавлення права користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про позбавлення права користування житлом.

Вказує, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У будинку з нею зареєстрований її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2000 року її син постійно проживає у м.Дніпро, але офіційно зареєстрований у належному їй будинку.

Оскільки, у її будинку зареєстрований відповідач, у неї постійно виникають складнощі у відділі соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації, у зв`язку з отриманням соціальних виплат (субсидії на оплату житлово-комунальних послуг).

Між нею та відповідачем не укладались жодні цивільно-правові угоди про користування житловим приміщенням, витрати на утримання житлового будинку відповідач не несе. Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж двадцять років. Добровільно відмовляється знятись з реєстрації.

На підставі викладеного прохає позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій прохала судове засідання провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.

Представник третьої особи Царичанської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, прохали винести рішення на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами від 18.04.2000р., житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб виданій ОСОБА_1 від 13.09.2021р. №420 за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї зареєстрованих разом з ОСОБА_1 входять: ОСОБА_3 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 онук, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 син ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований, але не проживає з 2000 року (а.с.9).

Відповідно до акту обстеження господарства ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 , виявлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у будинку своєї матері з 2000 року, але постійно не проживає, за словами матері постійно мешкає в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання.

Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не проживає більше двадцяти років.

На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведені докази підтверджують те, що ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку більше двадцяти років, без поважних причин, тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 328, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 150 ЖК Української РСР, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки село Н.Тимофіївська Афанасівського району Кіровської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 03 липня 1995 року, рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця К.Маркса Бердянського району Запоріжської області, паспорт серії НОМЕР_3 , виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24.12.1998 року, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа: Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про позбавлення права користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця К.Маркса Бердянського району Запоріжської області, паспорт серії НОМЕР_3 , виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24.12.1998 року, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця К.Маркса Бердянського району Запоріжської області, паспорт серії НОМЕР_3 , виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24.12.1998 року, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки село Н.Тимофіївська Афанасівського району Кіровської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 03 липня 1995 року, рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 908.00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.12.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак