Справа №345/5325/21
Провадження № 2-о/345/108/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, а саме просить встановити факт ведення спільного господарства та спільного її проживання однією сім`єю з неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.02.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_3 . Чоловік помер від масивних трав, які отримав під час ДТП, коли їхав на роботу в серпні 2021 року. Оскільки її чоловік був застрахованою особою, то ОСОБА_1 звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка внаслідок нещасного випадку. ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язки із різними адресами реєстрації з чоловіком, вона позбавлена можливості отримати таку допомогу.

Заявниця вказує, що з 13.02.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу укладення шлюбу заявниця проживала разом із чоловіком ОСОБА_3 в належному йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де і було зареєстровано проживання чоловіка. Вони проживали разом по день смерті чоловіка, однією сім`єю та вели спільне господарство. За цією адресою разом із ними з часу свого народження проживав і їхній неповнолітній син ОСОБА_2 .

Оскільки заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості у здійснені права на призначення страхової виплати, заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства із чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявниця в судовому засіданні підтримала свою заяву і просить її задоволити. Пояснила, що вона одружилась з ОСОБА_3 ще в 2019 році і з того часу до смерті останнього проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . Хоча офіційно місцем її реєстрації залишилась адреса АДРЕСА_2 . Під час шлюбу в них у 2010 році народився син ОСОБА_2 , який також проживав з ними за адресою АДРЕСА_1 . Вони не розлучались і не розходились, а вели спільне господарство та мали взаємні права і обов`язки. Вони навіть вели спільне будівництво житлового будинку. Встановлення факту проживання однією сім`єю за однією адресою їй потрібне для отримання страхових виплат після смерті чоловіка, адже смерть останнього настала внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Водночас надав суду письмові пояснення, відповідно до яких просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити. Зазначає, що механізм призначення т проведення страхових виплат визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат. Зокрема, ч.6 ст.42 Закону передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї. Також у п.5.1 Порядку зазначено, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Представник заінтересованої особи наголошує, що окрім довідки сільської ради, заявницею до заяви не додано жодного доказу на підтвердження ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участь у втратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин з ОСОБА_3 . Враховуючи, що докази, які додані до заяви на підтвердження факту проживання однією сім`єю не є належними та допустимими, представник заінтересованої особи просить відмовити задоволенні заяви ОСОБА_1 . Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є родичкою заявниці і проживає по сусідству з нею на одній вулиці. Померлий ОСОБА_3 був її двоюрідним братом. ОСОБА_3 і ОСОБА_1 одружились у 2009 році, в них у 2010 році народився син ОСОБА_2 . До дня смерті ОСОБА_3 вони всі троє разом проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою ОСОБА_3 і ОСОБА_1 проводили будівництво нового будинку для своєї сім`ї. Вони ніколи не розлучались і не розходились. Проживаючи по сусідству, свідок часто бачила їх разом та гостювала в них.

Заслухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Законодавцем визначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, у певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В частині 2 статті 293 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Зокрема, згідно пункту 5 цієї статті в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2009 року, шлюб зареєстрований у виконкомі Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 13.02.2009 року зроблено відповідний актовий запис за №1 (а.с.5).

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Від спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі в них народився син ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Відповідно до наявних в матеріалах справи довідок №1520 та №1480, виданих Підмихайлівським старостинським округом (а.с. 9, 10) вбачається, що заявниця ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 були зареєстровані в АДРЕСА_2 , а її чоловік ОСОБА_3 був зареєстрований за іншою адресою - АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Таким чином, лише реєстрація місця проживання заявниці за іншою адресою не свідчить про те, що заявниця з чоловіком ОСОБА_3 не проживали однією сім`єю.

Натомість з довідки №1519 від 24.11.2021 року, виданої Підмихайлівським старостинським округом (а.с. 8), вбачається, що заявниця ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті і вони вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Також у даній довідці вказано, що разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за вказаною адресою постійно проживав їх син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт проживання заявниці разом із чоловіком підтверджується також показами свідка.

Враховуючи, що заявниця з чоловіком ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина, фактично проживали разом зі своїм сином, вели спільне господарство, в т.ч. здійснювали будівництво житла, що не спростовано заінтересованою особою, заяву слід задоволити та встановити факт ведення спільного господарства та спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 разом із чоловіком ОСОБА_3 з 13.02.2009 року по 07.09.2021 року.

Встановлення вказаного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити даний факт заявниця немає, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 3,21,36 СК України, ст.29 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 293, 315 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Встановити факт ведення спільного господарства та спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.02.2009 року по 07.09.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.12.2021 року.

Головуючий