Справа № 190/1427/21
Провадження №2/190/536/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 листопада 2021 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, П`ятихатський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52145, яким з нього на користь ТОВ «Веллфін» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 279626 від 16 жовтня 2017 року у розмірі 27241,80 грн. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги ТОВ «Веллфін» є спірними, так як він хоча і отримував кошти у розмірі 800 грн. від відповідача, проте умови договору відверто різняться з виконавчим написом нотаріуса, оскільки згідно умов вказаного договору, позика в сумі 800 грн. надавалась йому терміном з 16.10.2017 року по 15.11.2017 року, тобто на 30 днів з базовою процентною ставкою за один день користування позикою в розмірі 1,9 %, а за користування нею протягом 30 днів, загальна вартість позики та пароцентів склала 1270,80 грн. Проте договору в такій редакції він не підписував, що підтверджується відсутністю його підпису на зазначеному договорі, а окрім цього проценти за договором були нараховані після припиненя дії строку договору в якому зазнечений кінцевий строк кредитування 15.11.2017 року, тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 52145, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду представником позивача направлено заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ТОВ «Веллфін» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином /а.с.49/.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київськоїобласті Грисюк О.В. в судове не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, інформація про виклик у справі третьої особи розміщувалася судом на її офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомила/а.с.45/.

Третя особа П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро) в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника/а.с.40/.

Таким чином, оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.

16.10.2017 року між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 279626, згідно якого ОСОБА_1 отримав позику в сумі 800 грн., з кінцевим терміном повернення до 15.11.2017 року, з базовою процентною ставкою за один день користування в розмірі 1,9 %, а за користування нею протягом 30 днів у розмірі 1270,80 грн./а.с. 13-21/.

24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52145, яким стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованість за кредитним договором № 279626 від 16 жовтня 2021 року у розмірі 27241,80 грн. /а.с.23/.

Постановою головного державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09 червня 2021 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого напису № 52145, виданого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В./а.с.24/.

Відповідно до ст.ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.І ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання ас: місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особ:--:, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (дат: - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії асм відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

А відтак, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає б посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стятуЕьчь раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягненні заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом поданні стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмежною відповідальністю «Веллфін» заборгованості в сумі 27241,80 грн., приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не переконалася належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, вчинила виконавчий напис, що не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, П`ятихатський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, вчинений 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 52145, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість у розмірі 27241 (двадцять сім тисяч двісті сорок одну гривню) 80 кой.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі - 908 (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса