Справа № 310/9642/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Першина Ігора Миколайовича, відповідач ОСОБА_2 про зміну способу ( порядку) виконання рішення суду, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Першина І.М. звернувся до Бердянського міськрайонного суду з заявою про зміну способу ( порядку) виконання рішення суду.

Подана заява обґрунтована тим, що виконавчий лист, виданий 18.06.2020 року у справі №310/9642/18 про зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 418 901,01 грн, повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що зазначення у виконавчому листі такого способу виконання рішення суду як «зобов`язання» не передбачено нормами заходу примусового виконання рішень, що має наслідком повернення стягувачу виконавчого листа без прийняття до виконання.

Вважає, що належним способом примусового виконання зазначеного рішення суду буде стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 визначеної судовим рішенням грошової суми.

Просить суд заяву задовольнити, змінити спосіб виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2020 року у справі № 310/9642/18 в частині застосування до договору купівлі-продажу 2/5 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23 кв.м. від 01.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 895 наслідків недійсності нікчемного правочину і зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США, що у відповідності до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 418 901,01 гривень на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 15 000,00 доларів США, що у відповідності до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 418 901,01 гривень.

В судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися. Представник заявника адвокат Першин І.М. подав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, подану заяву просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав.

Свою позицію щодо заяви ОСОБА_1 на адресу суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви та долучені до неї докази, дослідивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Першин Ігор Миколайович, до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину приходить до такого.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина процесу в розумінні статті 6 Конвенції. ( Іммобільяре Саффі проти Італії , заява 22774/93, 28.07.99, § 63; Горнсбі проти Греції від 19.03.97, § 40).

У справі Горнсбі проти Греції Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2020 року цивільний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Першин Ігор Миколайович, до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - задоволено повністю.

Визнано удаваним договір дарування 2/5 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23 кв.м. від 01.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 895 визнавши цей договір договором купівлі-продажу 2/5 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23 кв.м. від 01.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 895.

Встановлено нікчемність договору купівлі-продажу 2/5 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23 кв.м. від 01.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 895.

Поновлено ОСОБА_3 пропущений строк на звернення із вимогами про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Застосовано до договору купівлі-продажу 2/5 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23 кв.м. від 01.10.2014 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 895 наслідки недійсності нікчемного правочину, зобов`язавши ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 418901 ( чотириста вісімнадцять тисяч дев`ятсот одна) гривня 01 копійка, що еквівалентно 15 000,00 доларів США відповідно до офіційного курсу Національного банку України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19.05.2020 року рішення Бердянскього міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року у цій справі змінено в частині правового обґрунтування підстав задоволення позову.

Постановою Верховного суду від 04.11.2020 року постанова Запорізького апеляційного суду від 19.05.2020 року залишена без змін та касаційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення.

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну способу (порядку) виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Право сторони звернутися із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду передбачене також частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Спосіб, виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦK України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Заява про зміну способу ( порядку) виконання рішення суду подана стягувачем ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду було видано виконавчий лист, однак станом на даний час рішення суду залишається невиконаним.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» встановленого примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавці, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Таким чином, вищевказаний порядок виконання рішення суду шляхом «зобов`язати», вказаний у виконавчому листі, станом на сьогодні не передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Суд звертає увагу, що з часу винесення рішення суду та до теперішнього часу ОСОБА_2 рішення суду не виконав, а також не додав жодних зусиль для виконання рішення суду, тому суд вважає що рішення суду підлягає належному виконанню, а тому слід змінити спосіб виконання рішення суду з «зобов`язати» на «стягнути».

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У п.51 Рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) від 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ зазначив: Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6 (995_004), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (980_079) (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (980_075) (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Із врахуванням наведеного, суд вважає, що вказані обставини об`єктивно позбавляють стягувача можливості належного виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду є обов`язковим до виконання та залишається невиконаним, виконання такого є утрудненим, заміна способу виконання рішення суду не змінює рішення суду по суті, та не порушує права боржника, а тому слід змінити спосіб виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 259, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Першина Ігора Миколайовича, відповідач ОСОБА_2 про зміну способу ( порядку) виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2020 року у справі № 310/9642/18 в частині застосування до договору купівлі-продажу 2/5 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23 кв.м. від 01.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 895 наслідків недійсності нікчемного правочину і зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США, що у відповідності до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 418 901,01 гривень на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 15 000,00 доларів США, що у відповідності до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 418 901,01 гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04 січня 2022 року.

СуддяЛ. В. Богомолова