Справа № 464/6735/21
пр.№ 2/464/1820/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2021 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Герасимович А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в його користь суму боргу в сумі 11 000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 грудня 2020 року, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов даного договору він надав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 11 000 грн., а останній зобов`язався повернути їх до 20.03.2021 року, включно. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав та не повернув суму позики, у зв`язку з чим просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до статей 526, 530 Цивільного кодексу України , зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 05.12.2020 року ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 11 000 грн., які останній зобов`язався повернути до 20 березня 2021 року, що підтверджується договором позики від 05.12.2020 року, який позивачем долучено до позову.

Враховуючи те, що згідно договору позики позичальником є відповідач, який доказів належного виконання умов договору позики не надав, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 05.12.2020 року в розмірі 11 000 грн.

Крім того, встановлено, що позивачем понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265,280 - 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 05.12.2020 року в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) грн. та 908 (дев`ятсот вісім) грн. - судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2021 року.

Головуюча