ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 617/496/21

провадження № 22-ц/818/3987/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року в складі судді Петрової Н.М.,

у с т а н о в и в :

02 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк») до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 842,84 дол США та судовий збір у сумі 1700,00 грн.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 19 липня 2012 року у справі замінено стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») у виконавчих провадженнях, відкритих ВДВС Вовчанського районного управління юстиції Харківської області на підставі виконавчих листів № 2-56/10, виданих 25 січня 2011 року на підставі заочного рішення Вовчанського районного суду Харківської області у справі № 2-56/10 від 12 травня 2010 року.

14 січня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило шляхом продажу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №0 від 30 жовтня 2006 року.

У зв`язку з цим, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у вказаних виконавчих провадженнях.

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 подали відзив на позовну заяву, в якому просили в задоволенні заяви відмовити.

Відзив мотивовано тим, що з метою виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки. 27 березня 2019 року майновим поручителем ОСОБА_6 була погашена заборгованість в розмірі 157 272,37 грн. Постановою Вовчанського РВДВС СМУМЮ (м. Харків) від 04 липня 2019 року виконавчі провадження № 27220750 та № 27220861 закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю відкритого виконавчого провадження, що позбавляє суд можливості змінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

30 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Дельта Банк» на момент укладення 14 січня 2020 року із ТОВ «ФК «Днпрофінансгруп» договору про відступлення вправ вимоги знаходився в процедурі ліквідації. Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 30 жовтня 2006 року в розмірі 14 980,28 доларів США по тілу кредиту і 28 477,91 доларів США за відсотками, станом на 14 січня 2020 року, була визначена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує функції ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» і який офіційно її підтвердив у договорі про відступлення прав вимоги, укладеним із ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». До заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони у виконавчому провадженні було додано копію кредитного договору № 0 від 30 жовтня 2006 року, де прямо зазначено, що загальна сума отриманих позичальником коштів складала 15 840,00 доларів США. У разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. За таких обставин, погашенню за даним кредитним договором підлягає сума заборгованості у розмірі 19 842,84 доларів США, а не в розмірі 157 272,37 грн. Таким чином, рішення суду не виконано, а постанови заступника начальника відділу Вовчанського РВДВС ГТУЮ в Харківській області від 04 липня 2019 року, за якими виконавчі провадження № 27220750 та № 27220861 були закінчені, є безпідставними і незаконними.

09 червня 2021 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Інші особи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 842,84 дол США та судовий збір у розмірі 1700,00 грн (а. с. 40-45).

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання до Вовчанського районного управління юстиції Харківської області.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області відкрито виконавчі провадження № 27220750 та № 27220861.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 0 від 30 жовтня 2006 року.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 19 липня 2012 року замінено стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчих провадженнях, відкритих відділом державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області на підставі виконавчих листів №2-56/10, виданих 25 січня 2011 року на підставі рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі № 2-56/10 (а. с. 31-33, 49-51, 52-53).

01 липня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило Вовчанський РВДВС СМУМЮ (м. Харків) про виконання рішення суду по справі № 256/10.

Постановою Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04 липня 2019 року закінчено виконавчі провадження № 27220750 та № 27220861 у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Відповідно до договору № 2127/К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 14 січня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. зареєстрованим № 9, ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором №0 від 30 жовтня 2006 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 , разом з усіма додатками та додатковими договорами до нього (а. с. 24-27).

З витягу з реєстру боржників, додатку №1 до договору відступлення права вимоги від 14 січня 2020 року вбачається, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 0 від 30 жовтня 2006 року до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Таким чином, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором №0 від 30 жовтня 2006 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Частиною першою статті 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 442 ЦПК України).

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

У пунктах 6.11-6.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зазначено, що після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Велика Палата Верховного Суду у згаданій постанові зробила висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Отже, заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватися з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (аналогічній статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Таким чином, особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу.

Ураховуючи викладене, звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», не звернув увагу на те, що відповідно до договору № 2127/К про відступлення прав вимог від 14 січня 2020 року обов`язки кредитора за кредитним договором перейшли від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» і відповідно ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є правонаступником прав і обов`язків ПАТ «Дельта Банк» в частині виконання зобов`язань ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 за кредитним договором від 30 жовтня 2006 року № 0.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. п. 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за подачу апеляційної скарги, документально підтверджуються в розмірі 2 270,00 грн (а. с. 90).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір в розмірі 2270,00 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - по 1 135,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376 п.п. 1,4 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - задовольнити.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача (кредитора) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» по цивільній справі 617/496/21 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» по 1 135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять грн 00 коп.) грн судового збору за подання апеляційної скарги з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина