Справа № 689/1097/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20.09.2021 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу,

встановив:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останньої авансу в сумі 1000 Євро.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 15 квітня 2021 року вона домовилася з ОСОБА_3 про купівлю житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який належав останній на праві власності. За усною домовленістю позивач мала сплатити Болібрух 8000 Євро в рахунок вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку. Як завдаток, в рахунок забезпечення договірного зобов'язання, позивач передала відповідачу 1000 Євро, а сам договір мав бути укладений після того, як ОСОБА_3 оформить всі правовстановлюючі документи, що підтверджують її право власності на вказане нерухоме майно. На підтвердження отримання вказаної суми Болібрух надала відповідну розписку. Впродовж квітня-травня 2021 року позивач неодноразово зверталася до Болібрух щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, однак та фактично ухилилася від цієї пропозиції, відмовившись під різними приводами укласти такий договір.

В червні 2021 року позивач звернулася до Болібрух з вимогою про повернення отриманих останньою як завдатку грошових коштів, однак остання відмовилася їх повернути. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 відмовляється повернути сплачені нею кошти, позивач просить стягнути з відповідача 1000 Євро в гривневому еквіваленті станом на 15.06.2021, що становить 32705,30 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснили, що ОСОБА_3 свідомо ухилилася від укладення договору купівлі-продажу належного їй житлового будинку. Також представник позивача зазначив, що отримані відповідачем грошові кошти слід вважати авансом, оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу житлового будинку. Крім того, представник позивача уточнив позовні вимоги, зазначивши, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 1000 Євро авансу в гривневому еквіваленті на час розгляду справи, що становить 31462,60 грн.

Відповідач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000 Євро. На підтвердження отримання вказаної суми ОСОБА_3 надала відповідну розписку, в якій вказала, що дана сума є завдатком за житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Дана розписка була надана в присутності свідка ОСОБА_5 , а в самій розписці містяться підписи як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 , а також наявний підпис свідка (а.с. 5,15).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, а також правочини щодо яких законом встановлена письмова форма (п. 3, 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Частиною першою ст. 218 ЦК України встановлено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків встановлених законом. Заперечення однією стороною факту правочину або оспорювання його окремих частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Доказами відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами є докази, які мають інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом, які встановлюють дійсні обставини, та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як то встановлено правилами ст.ст. 77-80 ЦПК України.

За вказаних обставин, факт отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1000 Євро підтверджено належним, допустимим, достовірним та достатнім письмовим доказом, яким є розписка, складена власноруч ОСОБА_3 та нею підписана.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

В силу ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно із ч. 4 ст. 635 ЦК України договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо у ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Враховуючи, що вказана розписка про передачу грошей від 15 квітня 2021 року не оформлена сторонами у формі встановленій для основного договору купівлі-продажу житлового будинку, що свідчить про відсутність волевиявлення у сторін щодо надання їй сили попереднього договору, тому остання таким не вважається, а є договором про наміри.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України встановлено правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

На відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі сплати авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків.

Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 зазначено, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.

Враховуючи, що за обставинами даної справи договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому отримані від ОСОБА_1 відповідачкою ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1000 Євро, що підтверджено розпискою від 15 квітня 2021 є авансом, який підлягає поверненню не залежно від того, з чиєї вини не було укладено договір купівлі-продажу.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18.12.2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 20.09.2021 офіційний курс Євро, встановлений Національним банком України, становить 31,4626 грн. за 1 Євро, а тому, з врахування позиції позивача, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 31462,60 грн. (1000,00 Євро х 31,4626 грн.).

Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі ст. 207, 218, 524, 533, 546, 547, 570, 571, 635, 657 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 78, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 ) аванс в сумі 31462,60 (тридцять одна тисяча чотириста шістдесят дві гривні шістдесят копійок) грн., що за офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до Євро станом на день ухвалення рішення еквівалентно 1000,00 (одна тисяча) Євро.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Баськов