Справа № 202/7867/21
Провадження № 2-з/202/258/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики від 14.08.2020 року в розмірі 816501 грн., посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення позики в установлений договором строк не виконав.

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо належної відповідачу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Дана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки відповідач може відчужити належне йому на праві власності майно.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Суд враховує, що предметом позову є стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 816501 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, зокрема копію розписки відповідача про отримання позики від позивача у розмірі 30000 доларів США.

При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору та в разі задоволення зазначеного позову судове рішення підлягатиме примусовому виконанню, зокрема шляхом звернення стягнення на кошти та майно боржника.

Відповідач як боржник у зобов`язанні має об`єктивну можливість розпорядитися належним йому нерухомими майном, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду на користь позивача у випадку задоволення його позову.

Згідно з наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2021 року за № 288890292 відповідач ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 01) на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 160, виданого 08.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М.

Тож, враховуючи наявний між сторонами спір, який підтверджується наданою позивачем копією розписки відповідача, можливість відповідача розпорядитися належними йому майном до розгляду справи по суті, суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову задовольнити частково шляхом заборони відповідачу, в тому числі його представникам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та розпорядженням квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

На переконання суду, такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки відповідно до розписки, наданої позивачем, відповідачем отримано позику в розмірі 30000 доларів США та до нього заявлені позовні вимоги майнового характеру, ціна позову складає 816501 грн.

Суд вважає, що забезпеченням позову не буде порушено прав відповідача чи інших осіб, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер, відповідач не позбавлений права користуватися належним йому майном, зокрема права проживання в житлі.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відповідно до статті 154 ЦПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач має зареєстроване місце проживання в місті Дніпрі, підстав вважати, що майновий стан позивача є недостатнім для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові, немає.

При цьому суд звертає увагу, що відповідач вправі подати до суду заяву про застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Заборонити ОСОБА_2 , в тому числі його представникам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та розпорядженням квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дані сторін:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Ю. Марченко