1Справа № 335/2162/20 2/335/1780/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., за участю відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ТОВ «Добра праця» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначало, що 11.02.2017 р. між ТОВ «Добра праця» та ОСОБА_1 було укладеного Договір № 0379-2017/КР про надання інформаційних послуг.

Відповідно до умов Договору Позивач виступав як Виконавець, а Відповідач Замовник.

Відповідно до п. 2.1. Договору - Виконавець зобов`язується на свій ризик своїми силами та засобами надавати інформаційні послуги Замовнику в строки та на ум передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно приймати та оплачувати, дотримуючись договірних строків та здійснювати повне сприяння Виконавцю у виконанні покладених на нього обов`язків. Відповідно до п. 6.2. Договору - Замовник зобов`язується оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в Предметі цього Договору, шляхом сплати Виконавцю суми в розмірі 3020,00 грн., без ПДВ (20%).

Відповідно до п. 6.3 Договору - Замовник сплачує вартість послуг за цим Договором (п.6.2.) в безготівковому порядку після підготовки Виконавцем документів та їх отримання особисто або рекомендованим листом.

06.03.2017 р. - між Позивачем та Відповідачем було укладено акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг.

20.01.2020 р. на адресу відповідача була направлена вимога про оплату наданих послуг, вказана вимога не була отримана відповідачем про що АТ «Укрпошта» зроблено напис «невручена під час доставки з інших причин».

У зв`язку із зазначеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» заборгованість у розмірі 3020.00 грн.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

14.05.2020 року від позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат у вигляді надання професійної правничої допомоги та судового збору з відповідача.

01.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву та подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що 17.02.2017 ним було укладено Договорів про надання інформаційних послуг 0379-2017/КР з Позивачем.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Виконавець Зобов`язується на свій ризик своїми силами та засобами надати інформаційні послуги Замовнику в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно приймати їх та оплачувати, дотримуючись договірних строків та здійснювати повне сприяння Виконавцю жри виконання покладених на нього обов`язків. Відповідно до п. 6.2 Договору, Замовник зобов`язується оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в Предметі цього Договору, шляхом сплати Виконавцю суми в розмірі 3020,00 грн., без ПДВ (20%).

Відповідно до п. 6.3 Договору, Замовник сплачує вартість послуг за Договором в безготівковому порядку після підготовки Виконавцем документів та отримання особисто або рекомендованим листом. 14.03.2017 між Позивачем та Відповідачем підписаний Акт здачі-прийняття наданих інформаційних послуг. Як вбачається з положень Договору та Письмових пояснень від 12.05.2020 Позивача, Договором не було передбачено строків виконання грошових зобов`язань відповідачем.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Позивачем начебто було відправлено Вимогу про оплату наданих послуг від 30.12.2019 на адресу Відповідача, на підтвердження надано копію Вимоги, поштової квитанції та роздруківки з сайту Укрпошти. Таким чином, на думку Позивача, строк виконання боржником (Відповідачем) своїх грошових зобов`язань за Договором сплив 28.01.2020. Проте, Позивачем не надано жодного доказу того, що саме Вимога була направлена на адресу Відповідача - відсутній опис вкладення чи будь-які інші докази направлення саме вимоги. Таким чином, Позивач не було пред`явлено вимоги до Відповідача. 21.05.2020, відповідач ознайомився з матеріалами справи та вимогою Позивача, яка міститься в матеріалах справи, а відтак, саме з 21.05.2020 починається семиденний строк, в порядку ст. 530 ЦКУ, для сплати боргу за зобов`язанням по Договору, та спливає 27.05.2020. Відповідачем була виконана вимога Позивача у строк, встановлений цивільним законодавством, а саме до 27.05.2020 та сплачено 25.05.2020 3020 гр. ,на підтвердження чого надано копію квитанції від 25.05.2020 . Таким чином, з огляду на те, що фактично вимога пред`явлена Відповідачу 21.05.2020 та вона була виконана 25.05.2020, на сьогодні, відсутнє порушення прав позивача.

30.06.2020 року від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає, щодо банківської квитанції від 25.05.2020 про сплату відповідачем на рахунок позивача коштів 3020 грн., то вказані кошти ТОВ «Добра праця» не отримано, оскільки цей рахунок є виключно депозитним і його можливе лише самим підприємством. Реквізити цього рахунку ТОВ «Добра праця» відповідачу не надавались, відповідач не звертався до ТОВ «Добра праця» з приводу добровільної сплати заборгованості за договором(що є предметом розгляду справи № 335/2162/20) та самостійно сплатив кошти з яких джерел отриманий ним розрахунковий рахунок ТОВ «Добра праця». Позивач підтримав позов в повному обсязі, просить задовольнити, а також вирішити питання про компенсацію судових витрат.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду декілька заяв про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач категорично проти задоволення позову заперечує, зазначив, що у договорі з позивачем строк оплати не визначений і він від позивача не отримував жодної вимоги, про необхідність сплати дізнався після відкриття провадження і ознайомлення зі справою в суді. Після ознайомлення зі справою протягом 7 днів він вніс суму боргу на розрахунковий рахунок, якій наданий був позивачем у вимозі копія якої наявна в матеріалах справи. Також вказав, що сплачені кошти через банк йому не поверталися, а тому він вважав, що вони зараховані на розрахунковий рахунок позивача. Оскільки він борг оплатив у повному обсязі, про що в судовому засіданні надав оригінал квитанції, та в межах строку визначеного законом строку, просить у задоволенні позову відмовити та відмовити у стягненні судових витрат.

У судовому засіданні 24.09.2021 ОСОБА_1 пояснив, що йому не було відомо про те, що грошові кошти, які ним сплачені на виконання вимоги позивача в розмірі 3020,00 грн. 25.05.2020 року не були зараховані на розрахунковий рахунок, так він не є клієнтом Приватбанку в якому сплачував борг, йому з банку не телефонували і грошові кошти не повертали, тому він був впевнений, що ТОВ «Добра праця» отримало ці кошти, і лише після отримання відповіді Приватбанку на запит суду він дізнався, що його платіж 25.05.2020 проведено не було, і гроші залишилися на транзитному рахунку банку, а тому він, маючи на руках оригінал квитанції від 25.05.2020, звернувся до відділення Приватбанк де вносив цей платіж, вимушений був стати клієнтом Приватбанк щоб отримати ці кошти, і отримавши раніше внесені ним грошові кошти 3020,00грн., одразу ж перерахував їх на рахунок ТОВ «Добра праця», який вказано у реквізитах довіреностей ТОВ «Добра праця» та відповіді Приватбанку, які є в матеріалах справи, про що надав суду для долучення до матеріалів справи дублікат квитанції.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши пояснення відповідача, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 11.02.2017 р. між ТОВ «Добра праця» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0379 - 2017/КР про надання інформаційних послуг.

Відповідно до п. 2.1. Договору - Виконавець зобов`язується на свій ризик своїми силами та засобами надавати інформаційні послуги Замовнику в строки та на ум передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно приймати та оплачувати, дотримуючись договірних строків та здійснювати повне сприяння Виконавцю у виконанні покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 2.4. Договору - при наданні зазначених у п.2.2. послуг Виконавець керується відповідним чинним законодавством України та цим Договором і гарантує таку якість наданих за цим Договором інформаційних послуг, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до послуг такого роду.

Відповідно до п. 5.3. Договору - інформаційні послуги, визначені в Предметі цього Договору надаються Замовнику шляхом підготовки та представлення Виконавцем відповідних інформаційних вербальних повідомлень, або за згодою Сторін - у формі письмових бюлетенів.

Відповідно до п. 5.6. Договору - факт надання послуг за цим Договорові оформляється Актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору, складається у двох примірниках (по одному для кожної із Сторін) і набирає чинності з моменту підписання його двома Сторонами.

Відповідно до п. 6.1. Договору - ціна цього Договору складається з вартості наданих Виконавцем інформаційних послуг.

Відповідно до п. 6.2. Договору - Замовник зобов`язується оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в Предметі цього Договору, шляхом сплати Виконавцю суми в розмірі 3020,00 грн., без ПДВ (20%).

Відповідно до п. 6.3. Договору - Замовник сплачує вартість послуг за цим Договором (п.6.2.) в безготівковому порядку після підготовки Виконавцем документів та їх отримання особисто або рекомендованим листом.

06.03.2017 р. - між ОСОБА_1 та ТОВ «Добра праця» було укладено акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг.

Відповідно до п.2 Акту - Сторони підтверджують, що на виконання умов Договору, протягом строку його дії, ВИКОНАВЦЕМ надані послуги ЗАМОВНИКу на загальну суму 3020 гривень 00 копійок, без ПДВ (20%). Сторони погоджуються та підтверджують, що зазначені послуги надані ВИКОНАВЦЕМ у належний строк і у повному обсязі, тобто будь-які зауваження з боку ЗАМОВНИКА до ВИКОНАВЦЯ повністю відсутні.

Відповідно до п.3 Акту - у ЗАМОВНИКА відсутні претензії щодо розміру винагороди ВИКОНАВЦЮ, зазначеної в п.2 даного Акту, кваліфікованості та якості інформаційних послуг.

Як вбачається з положень Договору № 0379-2017/КР та Письмових пояснень від 12.05.2020 Позивача, Договором не було передбачено строків виконання грошових зобов`язань Відповідачем.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦКУ боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Звертаючись до суду із позовом позивач в обґрунтування порушення його прав з боку відповідача послався на ті обставини, що відповідачу було направлено вимогу про оплату наданих послуг, яка не була отримана відповідачем, про що «Укрпошта» зроблено відмітку «невручена під час доставки з інших причин», а відповідачем в порушення п. 11.10 Договору не повідомлено про зміну реквізитів.

Разом із тим, у судовому засіданні встановлено, що реквізити відповідача змінені не були.

Позивачем зазначається, що ОСОБА_1 відправлено Вимогу про оплату наданих послуг від 30.12.2019 на адресу Відповідача, на підтвердження чого надано копію Вимоги від 30.12.2019, поштової квитанції та роздруківки з сайту Укрпошти. На думку Позивача, строк виконання боржником (Відповідачем) своїх грошових зобов`язань за Договором сплив 28.01.2020.

Проте, Позивачем не надано жодного доказу того, що саме Вимога від 30.12.2019 була направлена на адресу Відповідача, оскільки відсутній опис вкладення чи будь-які інші докази направлення ОСОБА_1 саме вимоги від 30.12.2019 року майже через місяць - 20.01.2020 року.

Відповідно до п. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У матеріалах справи наявні лише копія вимоги від 30.12.2019 та витяг з сайту Укрпошта, проте ці матеріали не є достатнім доказом направлення саме вимоги Відповідачу чи будь-якого іншого направлення взагалі.

Верховним Судом у постанові від 14.11.2018 встановлено, що належним доказом надіслання документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом, а факт отримання підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення; копія супровідного листа із зазначенням в ній додатка дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення та встановити чи дійсно такі документи були направлені та отримані адресатом.

При вирішенні спору судом враховуються також і ті обставини, що в матеріалах справи наявний Договір №4/ДП від 23.12.2019 року про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ «Добра праця» та адвокатом Бізденежним С.Р., який укладений ще до дати складення вимоги від 30.12.2019, предметом якого було надання правової допомоги у цивільній справі щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №0379-2017КР від 11.02.2017 року, якої на момент укладення його договору не існувало, і у позивача були відсутні підстави припускати невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у визначений ст.530 ЦК України строк, оскільки навіть вимоги ОСОБА_1 про сплату боргу на час укладення договору про надання правничої допомоги складено не було.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що Позивачем не було пред`явлено вимоги до Відповідача, строк виконання боржником обов`язку Договором між сторонами не встановлений, а тому в силу ст. 530 ЦК України ТОВ «Добра праця» мало право вимагати його виконання у будь-який час, а ОСОБА_1 повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Про настання строку виконання зобов`язання відповідач ОСОБА_1 дізнався 21.05.2020 року після відкриття провадження у справі та отримання копії позову одночасно з ознайомленням з матеріалами цивільної справи. 25.05.2020 року, тобто в межах строку семиденного строку після отримання копії вимоги про сплату боргу в суді, ОСОБА_1 виконав зобов`язання за договором №0379-2017КР від 11.02.2017 року, сплативши суму боргу на банківський рахунок, який зазначений позивачем у вимозі від 30.12.2019 року НОМЕР_1, про що надав суду квитанцію про сплату 3020 грн. 00 коп. 25.05.2020 року, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні.

Факт того, що вказаний у квитанції банківський рахунок належить ТОВ «Добра праця» позивач не оспорює, як і спростовує заперечення відповідача про те, що реквізити банківського рахунку на який сплачено суму боргу, надані позивачем у вимозі від 30.12.2019 року.

Депозитний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (доход) відповідно до умов договору.

Судом перевірено належність сплати боргу та встановлено, що ОСОБА_1 сплачено суму боргу на рахунок, зазначений позивачем особисто у вимозі про сплату боргу.

Ухвалою суду від 12.09.2021 витребувано від АТ КБ «Приватбанк» докази: банківську виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Добра праця» за період з 20.05.2020 року по 30.06.2020 року; банківську виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Добра праця» за період з 20.05.2020 року по 30.06.2020 року;інформацію про те, чи надходили кошти у сумі 3020,00 грн згідно квитанції 0.0..1 від 25.05.2020 року Приватбанку від платника ОСОБА_1 на р/р у АТ КБ «Приватбанк» для одержувача ТОВ «Добра праця» , призначення платежу: Дог 0379-2017/КР про надання інформаційний послуг від 11.02.2017 прийняті Нижньодніпровським відділенням Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти від ОСОБА_1 ; чи зараховані кошти у сумі 3020,00 грн згідно квитанції 0.0..1 від 25.05.2020 року Приватбанку від платника ОСОБА_1 на р/р у АТ КБ «Приватбанк» для одержувача ТОВ «Добра праця» , НОМЕР_1 або інший рахунок ТОВ «Добра праця» (у тому числі і рахунок НОМЕР_2 ), якщо зараховані, то вказати дату зарахування; надати копії відповідних документів про зарахування коштів або про повернення із зазначенням номера та дати електронного розрахункового документа та причини зарахування/повернення.

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 30.08.2021 №20.1.0.0.0/7-210827/4400 надано банківську виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Добра праця» за період з 20.05.2020 року по 30.06.2020 року у додатку; банківську виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Добра праця» за період з 20.05.2020 року по 30.06.2020 року у додатку. У відповіді також зазначено, що кошти у сумі 3020,00 грн згідно квитанції 0.0..1 від 25.05.2020 року Приватбанку надсилались від платника ОСОБА_1 на р/р у АТ КБ «Приватбанк» для одержувача ТОВ «Добра праця» , призначення платежу: Дог 0379-2017/КР про надання інформаційний послуг від 11.02.2017 прийняті Нижньодніпровським відділенням Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти від ОСОБА_1 ; кошти у сумі 3020,00 грн не зараховані згідно квитанції 0.0..1 від 25.05.2020 року Приватбанку від платника ОСОБА_1 на р/р у АТ КБ «Приватбанк» одержувачу ТОВ «Добра праця» , НОМЕР_1, платіж не був успішний по причині забракування платежу - невірні дані по клієнту.

Згідно даних платіжного доручення від 25.05.2020 р.№@2PL187481 грошові кошти у розмірі 3020 грн. перераховані на транз.рах.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що йому не було відомо про те, що грошові кошти, які ним сплачені на виконання вимоги позивача в розмірі 3020,00 грн. 25.05.2020 року не були зараховані на розрахунковий рахунок, він не є клієнтом банку, йому не телефонували і грошові кошти не повертали, тому він був впевнений, що ТОВ «Добра праця» отримало ці кошти, і лише після отримання відповіді Приватбанку на запит суду він дізнався, що його платіж 25.05.2020 проведено не було, а тому він, маючи на руках оригінал квитанції від 25.05.2020 звернувся до відділення Приватбанк, вимушений був стати клієнтом Приватбанк щоб отримати ці кошти, і отримавши раніше внесені ним грошові кошти, одразу ж перерахував їх на рахунок ТОВ «Добра праця», який вказано у реквізитах довіреностей ТОВ «Добра праця», про що надав суду для долучення до матеріалів справи дублікат квитанції.

Згідно наданого у судовому засіданні 24.09.2021 року відповідачем дубліката чека №квит.0.0.-2 від 23.09.2021 встановлено, що на рахунок НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Добра праця» від ОСОБА_1 надійшла оплата інформаційних послуг зг.договору №0379-2017/КР від 11.02.2017 ОСОБА_1 у розмірі 3020,00 грн. Результат операції -вдало.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільно-правовим спором є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору.

В основному, під спором про право розуміють опір, перешкода у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи. З іншого боку, необхідною умовою порушення судового провадження є наявність певного спору, конфлікту, що виник із суспільних відносин, які опосередковуються правом.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

При цьому суд враховує вимоги статті 4 ЦПК України про те, що у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право, однак у даній справі цих обставин судом не встановлено.

Також суд зазначає, що як би позивач дотримався процедури досудового врегулювання, вручивши відповідачу вимогу про необхідність сплати боргу до звернення до суду, враховуючи добросовісні дії ОСОБА_1 , який після ознайомлення з вимогою ТОВ "Добра праця" у матеріалах цивільної справи добровільно сплатив суму заборгованості та які свідчать про дійсні наміри відповідача належним чином та в межах строку визначеного ч. 1 ст.530 ЦПК України виконати взяте на себе зобов`язання, то і необхідності у зверненні до суду у позивача і не виникло би.

На думку суду, підстав для ініціювання судового провадження станом на час звернення до суду у позивача не було, його права, інтереси чи свободи жодним чином порушено не було, а процесуальні відносини між сторонами штучно створені позивачем, оскільки матеріали справи не містять належних доказів здійснення позивачем заходів досудового врегулювання спору.

З огляду на наведені обставини, суд констатує, що ОСОБА_1 у визначений ст. 530 ЦК України строк виконано взяте на себе зобов`язання, сплачено суму боргу в повному обсязі на розрахунковий рахунок вказаний кредитором у вимозі, зазначені кошти згідно оригіналу квитанції перераховано ОСОБА_1 ТОВ «Добра праця» саме на той рахунок, який був вказаний у вимозі, а позивач на власний ризик, зазначаючи реквізити для сплати боргу ОСОБА_1 у вимозі, не міг не знати про статус цього рахунку і саме його зазначив, як реквізити для виконання зобов`язання, а відтак, ОСОБА_1 не порушено зобов`язання, а тому підстав для задоволення позову не має.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд також враховує і ті обставини, що станом на час ухвалення рішення боргу ОСОБА_1 за договором №0379-2017/КР від 11.02.2017 не існує.

Посилання у письмових поясненнях позивача, що реквізити рахунку (НОМЕР_1) ТОВ «Добра праця» відповідачу не надавались, відповідач не звертався до ТОВ «Добра праця» з приводу добровільної сплати заборгованості за договором та самостійно сплатив кошти на невідомо з яких джерел отриманий ним депозитний рахунок ТОВ «Добра праця», то суд встановив, що зазначені твердження не відповідають дійсності з огляду на те, що як додаток до позовної заяви Позивачем було надано копію Вимоги про оплату наданих послуг в якій зазначається саме цей рахунок НОМЕР_1 .

При цьому судом також враховуються і ті обставини, що в позовній заяві розрахунковий рахунок ТОВ «Добра праця» на який слід перерахувати грошові кошти у разі задоволення позовних вимог позивачем не вказано. У заявах по суті справи, апеляційній скарзі та інших заявах, позивач також не зазначає дійсного рахунку на який слід перераховувати грошові кошти, лише вказує про неналежний до сплати депозитний рахунок, який ним же зазначено у досудовій вимозі. Суд враховує також, що під час пред`явлення позову судовий збір позивачем не сплачувався, а сплачено вже після відкриття провадження у справі 14.04.2020-майже через місяць після відкриття провадження у справі 12.05.2020 року. Також, станом на час розгляду справи позивач просить суд про стягнення крім суми боргу, яка належним чином сплачена відповідачем у розмірі 3020 грн, ще і судовий збір у розмірі 4204грн. та витрати на правничу допомогу 8000,00 грн. (12204грн.), що втричі перевищує суму зобов`язання за договором, яке виконано належним чином відповідачем, що суперечить принципам справедливості, пропорційності та співмірності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для стягнення 3020 грн. з ОСОБА_1 немає і у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд з урахуванням ст. 141 ЦПК України вважає, що понесені судові витрати позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,261,263-265,268,273 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 24.09.2021 року.

Повне рішення складено 27.09.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова