Справа № 527/2056/20 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/1436/21 Категорія: 68 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Киці С.І.,

секретар судового засідання - Ганжа М.І.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_4 , поданою від її імені представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 03.07.2006 Глобинським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 щомісячно аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2006 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання цього рішення суду було видано виконавчий лист №2-396 від 23.08.2006.

Понад 10 років тому на прохання відповідачки ним було надано нотаріально посвідчену згоду на усиновлення їх сина ОСОБА_5 новим чоловіком відповідачки, після чого було ухвалено судове рішення про усиновлення ОСОБА_5 чоловіком відповідачки, про що внесено відповідні зміни до свідоцтва про народження дитини. Отже, з моменту набрання цим рішенням суду законної сили припинилися його майнові зобов`язання відносно ОСОБА_5 ..

Крім того, жодних дій, спрямованих на стягнення із нього аліментів зі сторони відповідачки та органів ДВС не вчинялося.

У вересні 2020 року на адресу ПАТ «КИЇВСПЕЦТРАНС», де він працює надійшла постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.09.2020 (виконавче провадження № 61487583), відповідно до якої для сплати боргу у розмірі 163871,29 грн. із його заробітної плати почалося відрахування у розмірі 50%, а також встановлено у подальшому порядок стягнення проводити у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 (з 03.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.05.2020 заборгованість виникла, починаючи з 2006 року.

Усиновлення його сина ОСОБА_5 іншою особою є істотною обставиною для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. Крім того, на його утриманні перебуває двоє його малолітніх дітей.

Ураховуючи наведене, просив припинити стягнення аліментів, які стягуються із нього на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 03.07.2006 (дублікат виконавчого листа №527/1645/19, виданий 06.03.2020 Глобинським районним судом Полтавської області), а також звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина у розмірі 163871,29 грн., яка виникла за період з липня 2006 року по вересень 2020 року. Стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2021 року позов задоволено.

Припинено стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 03.07.2006 (дублікат виконавчого листа №527/1645/19, виданий 06.03.2020 Глобинським районним судом Полтавської області).

Звільнено ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 163 871 грн. 29 коп., яка виникла за період з липня 2006 року по вересень 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2479 грн. 51 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені відповідачки ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та стягнути з відповідачки понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник відповідачки апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2005 роки, у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .

У 2006 році Глобинським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2006 і до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого судом 06.03.2020 було видано дублікат виконавчого листа, постановою державного виконавця від 06.03.2020 відкрито виконавче провадження №61487583 та нараховано заборгованість за аліментами, починаючи з липня 2006 року (а.с.4-14).

21 вересня 2007 року відповідачка ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 січня 2009 року чоловіка відповідачки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано усиновлювачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з відповідною зміною дитині прізвища та по батькові, а також внесенням змін у графу «Батько» в актовому записі про народження дитини за № 2466 від 01 жовтня 2004 року, вчиненому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.125-127).

Внесення вказаних змін до актового запису про народження дитини підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.02.2009 (а.с.103).

Таким чином, відомості про позивача, як батька малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 06.02.2009 виключено з актового запису про народження дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо).

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

У цій справі позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням дитину усиновлено іншою особою та виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини.

Згідно з ч.1 ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини припинив поняття його батьківства щодо дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про внесення змін в графу «Батько» в актовому записі про народження дитини шляхом виключення відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилася за спірний період.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги вимог абзацу 2 частини 1 статті 232 СК України, згідно якого при усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка - відхиляються апеляційним судом, оскільки судовим рішенням про усиновлення дитини таке бажання матері - відповідачки ОСОБА_4 не затверджене, а з 06.02.2009 батьком дитини являється ОСОБА_7 , на якого сімейне законодавство покладає обов`язок, як на батька утримувати дитину.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2692 грн., про що ним заявлено у відзиві на апеляційну скаргу і будь-яких заперечень щодо цих витрат чи їх розміру відповідачка апеляційному суду не подавала.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_4 , подану від її імені представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2692 (дві тисячі шістсот дев`яносто дві) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді