Справа № 390/1763/21
Провадження №2/390/931/21
УХВАЛА

"24" грудня 2021 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Л» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Л» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства Крикуненка Андрія Андрійовича, третя особа: Державний реєстратор Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Суржик Дмитро Миколайович, про визнання недійсним договору та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ «Деметра Л» до ОСОБА_1 , ФГ Крикуненка А.А., третя особа: Державний реєстратор Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Суржик Д.М., про визнання недійсним договору та скасування рішення державного реєстратора.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову. Заяву обґрунтовано тим, що внаслідок дій відповідачів по укладенню незаконного договору оренди та реєстрації передбачених ним прав склалася конфліктна ситуація, за якої відповідач - ФГ Крикуненка А.А., отримавши у порушення норм законодавства повний та безперешкодний доступ до земельної ділянки, погрожує не допустити до них позивача ТОВ «Деметра Л» для виконання польових робіт під урожай 2022 року, а результати вже виконаних позивачем ТОВ «ДЕМЕТРА Л» робіт використати у власній господарській діяльності на цій же земельній ділянці.

Результати вже виконаних позивачем ТОВ «Деметра Я» на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0338 робіт з незавершеного виробництва під урожай 2021 року складаються з вартості осінньої оранки, подрібнення рослинних решток, внесених добрив, сплаченого земельного податку, витрат на заробітну плату, амортизацію задіяної техніки та мають вартість 8815,75 грн.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача ТОВ «Деметра Я», за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст.150 ЦПК України).

Як роз`яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 02.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до положень ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право:

а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152 ЗК України).

Згідно вимог ч.1 ст.212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Враховуючи викладене, суд вважаєобставини, які на думку позивача, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача ґрунтуються лише на припущеннях. Суду не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Л» про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику та представнику заявника для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко