Справа № 452/3776/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" грудня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Дик Світлани Іванівни до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Дик С.І., звернувся до суду із позовом до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме: просив визнати за ним право власності на Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.11.1995 р., а також право власності на Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.11.2017 р.

В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Викоти Самбірського району Львівської області помер його батько ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповіту не склав, тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Викоти Самбірського району Львівської області померла мати позивача, ОСОБА_3 . До складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

15 травня 2018 року Самбірською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкові справи після смерті ОСОБА_2 за № 62413091 та ОСОБА_4 за № 62413424 у спадковому реєстрі. Проте, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Причиною відмови є той факт, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а оригінал правовстановлюючого документа на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , позивачем не надано; також ним не надано оригінал правовстановлюючого документа на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки, відсутні будь-які інші законні способи оформлення права власності на житловий будинок, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 105,9 кв.м. з спорудами: гараж, сарай, колодязь.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Дик С.І. подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати без її та позивача участі.

Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву, де не заперечував щодо задоволення позовної заяви, справу просив розглядати без присутності представника.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Викоти Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 23.11.1995 року ( а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Викоти Самбірського району Львівської області померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 29.11.2017 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №808 від 15.03.2018 року відомо, що ОСОБА_2 , 1926 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від його імені у виконавчому комітеті Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області не посвідчувався. Арешту і заборон на двір немає. Тип двору згідно господарської книги - колгоспний.

Станом на 01.07.1990 року за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_2 , 1926 р.н., дружина - ОСОБА_3 , 1929 р.н.

На день смерті за адресою: АДРЕСА_1 буди зареєстровані: дружина - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_1 .

На даний час за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_1 , 1968 р.н. (а.с 14).

Факт того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були чоловіком і дружиною, підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 (а.с. 15).

Із довідки №809 від 15.03.2018 р. виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_3 , 1929 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований: син - ОСОБА_1 , 1968 р.н. (а.с. 14).

Згідно довідки Самбірського МБТІ №954 від 23.05.2018 р. відомо, що буд. АДРЕСА_1 зареєстрований на праві особистої власності в цілому за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, яке видане на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 22.12.1988 року № 509 (а.с. 18).

Технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами встановлений факт існування житлового будинку АДРЕСА_1 , інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд -181 035,00 гривень (а.с. 19).

Отже, до складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Як вбачається із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори №923/02-14 від 30.05.2018р., причиною відмови нотаріуса позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, є те, що його батько ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а оригінал правовстановлюючого документа на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , ним не надано (а.с. 17).

Згідно повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори№924/02-14 від 30.05.2018 р. відомо, що мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а оригінал правовстановлюючого документа на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , ним теж не надано (а.с 17).

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно роз`яснень пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В частині 5 цієї статті вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття, та ч. 1 ст.1270 цього ж кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач має право на спадкування, оскільки є сином спадкодавців, тобто спадкоємцем першої черги за законом, проживав з спадкодавцями на момент їх смерті та особисто звернувся із письмовою заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстрація майна колгоспного двору не передбачена.

У відповідності з положеннями ст.ст. 328, 380 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності на Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.11.1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності на Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.11.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків податковий номер НОМЕР_6 .

Відповідач: Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області, адреса місцезнаходження с. Бісковичі вул. Ярослава Мудрого, 3, Самбірський район Львівська область, поштовий індекс 81457, .

Повне судове рішення буде складено 23.12.2021 року.

Суддя