Справа № 310/3883/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

21 вересня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Кошевої О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ледовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,завданої внаслідок ушкодження здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Позов мотивує тим, що 21 серпня 2020 року о 16 годині 46 хвилин, в світлу пору доби, в м.Бердянську Запорізької області відповідач, керуючи легковим автомобілем «VolksWagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з території АЗС «Запоріжнафтопродукт» на проїзну частину вул.Перемоги та змінюючи напрямок свого руху, повернув ліворуч, в напрямку проїзду між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . В цей час по вказаній дорозі рухався позивач зі сторони вул.Центральна в бік пр-ту Азовського.Відповідач,керуючи автомобілем «VolksWagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України,не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме для позивача, в результаті чого скоїв зіткнення з велосипедистом, якій не мав технічної можливості уникнути даного зіткнення з автомобілем під керуванням відповідача.

Позивач зазначив, що в результаті зіткнення отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканей правого плечового суглобу, садна верхніх та нижніх кінцівок, з якими його було доставлено каретою швидкої допомоги до КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання».

Позивач вказав,що за даним фактом Бердянським РВП ГУНП було проведено перевірку. Відповідно до листа №3655/50/04-21 від 01.03.2021р. в діях відповідача вбачаються порушення п.10.1 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, тому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача не складався, так як його місце знаходження не встановлено, на виклики до відділу поліції не з`являвся.

Позивач зазначив, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень був вимушений проходити як стаціонарний,так і амбулаторний курс лікування, під час чого вимушений був нести матеріальні витрати на придбання медичних препаратів. В період з 21.08.2020р. по 15.09.2020р. у зв`язку з лікуванням через отримані тілесні ушкодження в результаті ДТП були витрачені кошти на загальну суму 1523,40грн.

Також, зазначив, що незаконними діями відповідач завдав йому і моральну шкоду, яку полягає у фізичних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, оскільки він(позивач) є особою з інвалідністю 3 групи та пенсіонером, переніс моральні страждання від тривалого строку лікування (приблизно місяць);зміна устрою життя, а саме, що після отримання тілесних ушкоджень, позивач побоювався на протязі приблизно двох місяців сідати на велосипед, хоча до цієї пригоди постійно виїжджав на прогулянки, що призводило до додаткових душевних потрясінь. Моральну шкоду оцінює у розмірі 27 000,00 грн.

Позивач також зазначив, що ОСОБА_2 жодним чином не вибачився перед ним, взагалі не цікавився його самопочуттям, не прийняв заходів щодо відшкодування завданої шкоди.

Просив також стягнути витрати на правничу допомогу.

В судове засідання позивач та його представник адвокат Соботюк В.А. не з`явилися, надали судові письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до листа Бердянського РВП ГУНП №3655/50/04-21 від 01.03.2021р. 21.08.2020 року біля буд.4 по вул.Перемоги в м.Бердянську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідача. За результатами перевірки в діях відповідача вбачаються порушення п.10.1 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, тому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача не складався, так як його місце знаходження не встановлено, на виклики до відділу поліції не з`являвся.

Позивачем суду надані належні письмові докази, а саме: чеки на купівлю ліків у сумі

1523,40 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач не відшкодував матеріальну шкоду, завдану ОСОБА_1 у розмірі 1523,40 грн., яка повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, в добровільному порядку.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, беручи до уваги наявність у відповідача можливості відшкодувати спричинені внаслідок правопорушення, збитки, моральні страждання внаслідок вчиненого правопорушення, які стали причиною душевних хвилювань та страждань позивача, їх характер та тривалість цих страждань, які змінили звичний для нього спосіб та розпорядок життя, внаслідок чого він відчував душевні хвилювання та страждання, будуть компенсовані шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у розмірі 27000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунеок держави.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні право допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в гшіузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно роз`яснень у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", в итрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом не встановлено, законних підстав для відмови у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень, оскільки вони є документально підтвердженими, а саме: договором про надання правової допомоги, актом виконаних робіт від 08.05.2021р. в якому наведено розрахунок вартості послуг адвоката з урахуванням часу витраченого ним, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру, згідно якого ОСОБА_1 дійсно сплатив за правову допомогу по цій справі 5000грн.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,завданої внаслідок ушкодження здоров`я, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1523 (одна тисяча п`ятсот двадцять три гривні), 40 копійок та моральну шкоду у розмірі 27000 (двадцять сім тисяч гривень), 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень), 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ВідповідачОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя О. А. Кошева