ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7069/20 Головуючий суддя І інстанції Демченко С. В.
Провадження № 22-ц/818/4745/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 травня 2021 року, по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року КП «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 21916 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 445 грн. 29 коп., інфляційні витрати у розмірі 587 грн. 14 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач зареєстрована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з єдиною централізованою системою опалення та є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідача за період з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 21916 грн. 75 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 445 грн. 29 коп., інфляційні витрати у розмірі 587 грн. 14 коп.

У відзиві на позов ОСОБА_1 проти позову заперечувала та просила застосувати строк позовної давності та повністю відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що розрахунок заборгованості складений без врахування суми призначеної житлової субсидії.

Зауважила, що наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, а зазначені в ньому суми до сплати завищені в три рази, крім того, у ньому не враховані всі суми субсидій, які були призначені їй на оплату послуг з теплопостачання. Вважала, що оскільки позов подано лише 24 листопада 2020 року, то з урахуванням строку позовної давності заборгованість повинна рахуватись з 24 листопада 2017 року та лише за шість днів цього місяця. Також, відповідач пояснила, що дійсно з лютого 2019 року по квітень 2019 року житлова субсидія надавалась їй у готівковій грошовій формі, але за ці місяці остання оплату за надані їй послуги теплопостачання не здійснювала, у зв`язку з чим визнає факт утворення заборгованості саме за цей період.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року задоволено позов частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість за надані послуги з опалення та гарячої води за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2020 року у розмірі 7922 грн 62 коп., інфляційні витрати у розмірі 550 грн 10 коп.. 3% річних від простроченої суми у розмірі 420 грн 53 коп. та судовий збір у розмірі 814 грн 53 коп.

У задоволенні позовних вимог КП «ХТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води за період з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2017 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розрахунок заборгованості не в повному обсязі відображає суму призначеної їй субсидії, а саме у розмірі 1531 грн 48 коп.

Також зазначає, що із доповненої коригованої відомості нарахувань та оплат за теплову енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 (відомість 2), КП «ХТМ» повинно було здійснити перерахунок нарахувань за грудень 2019 року та за січень-квітень 2020 року на загальну суму 1566,13 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За нормою ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам не зовсім відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості з урахуванням строків позовної давності.

Вказано, що оскільки плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, тобто період оплати визначається саме місяцям, а не днями, тому строк позовної давності в даному випадку рахується з 01 листопада 2017 року.

Також судом вирахувано із загальної суми заборгованості, пред`явленої відповідачу за період з 1 листопада 2017 року по 31 жовтня 2020 року суми незарахованої субсидії у розмірі 687 грн 74 коп.

Проте погодитись з таким висновком суду в повному обсязі не можна.

Правовідносини між виконавцем послуг та споживачем в сфері надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються договором про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води від 1 травня 2013 року, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Методикою розрахунку кількості тепла, спожитого на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 та іншими нормативно-правовими актами України.

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3).

Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями та пункту 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд відповідно до наявних у справі доказів встановив, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач.

За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкрито обліковий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідача за вказані вище послуги за період з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2020 року складає 21916 грн. 75 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 445 грн. 29 коп., інфляційні витрати у розмірі 587 грн. 14 коп.

Відповідно до наданих відповідачем квитанцій про сплату за комунальні послуги та наданих позивачем відомостей нарахувань та оплату за теплову енергію вбачається, що відповідач частково сплачувала нараховані суми до сплати за теплову енергію, зокрема: у лютому 2016 року 58 грн. 27 коп., у лютому 2018 року 230 грн. 37 коп., у березні 2018 року 76 грн. 79 коп., у грудні 2018 року 77 грн. 64 коп., у січні, лютому, березні та квітні 2019 року по 77 грн.64 коп.

Зі змісту листа Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради №Д-497 від 23 грудня 2020 року, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що останній нараховувалась субсидія для сплати послуг з централізованого опалення та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на період з січня 2016 року по квітень 2016 року, з січня 2017 року по квітень 2017 року, з жовтня 2017 року по березень 2018 року, з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, з жовтня 2019 року по квітень 2020 року, з жовтня 2020 року по березень 2021 року.

Призначена житлова субсидія з січня 2016 року по січень 2019 року надавалась за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки виконавців житлових та комунальних послуг. Виплата призначеної житлової субсидії з лютого по квітень 2019 року була проведена відповідачу у готівковій формі шляхом перерахування коштів на пенсійний рахунок, а з травня 2019 року призначена житлова субсидія у грошовій формі надається шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору.

З відомості нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_2 , відкритого на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що за період з жовтня 2016 року по січень 2019 року включно останній було здійснено зарахування житлової субсидії у загальному розмірі 12323 грн. 81 коп., за період з лютого 2018 року по лютий 2021 рік надходження банку становлять 9002 грн. 34 коп.

Зі змісту інформації, наданої АТ «Державний ощадний банк України» на виконання ухвали суду від 19 лютого 2021 року щодо перерахування коштів одержувача субсидії ОСОБА_1 за послуги теплопостачання за обліковим записом 41bf120f0a, слідує, що відповідачу було здійснено перерахування житлової субсидії за період з вересня 2019 року по січень 2021 року у загальному розмірі 9502 грн. 09 коп., зокрема: за жовтень 2019 року 306 грн. 25 коп., за листопад 2019 року 905 грн. 73 коп., за грудень 2019 року 905 грн. 73 коп., за січень 2020 року 905 грн. 73 коп., за лютий 2020 року 905 грн. 73 коп., за березень 2020 року 905 грн.73 коп., за квітень 2020 року 286 грн. 23 коп., за жовтень 2020 року 617 грн. 80 коп., за листопад 2020 року -1272 грн. 94 коп.,за грудень 2020 року 1245 грн. 11 коп., за січень 2021 року 1245 грн. 11 коп.

Відповідно до наданої КП «ХТМ» інформації, КП «ХТМ» були зараховані на особовий рахунок ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 суми призначеної субсидії у періоди з жовтня 2015 року по червень 2016 року, з березня 2017 року по квітень 2017 року, з січня 2018 року по лютий 2018 року, з жовтня 2018 року по січень 2019 року, з листопада 2019 року по травень 2020 року.

З інформації Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, наданої на виконання ухвали суду від 08 квітня 2021 року, слідує, що ОСОБА_1 призначалась субсидія для оплати послуг з теплопостачання з вересня 2017 року по квітень 2018 року, вказану інформацію передано до КП «ХТМ».

При цьому, з березня 2018 року призначена житлова субсидія ОСОБА_1 була припинена у зв`язку з несплатою споживачем вартості фактично спожитою послуги.

Після чого, ОСОБА_1 призначалась субсидія для оплати послуг з теплопостачання з серпня 2018 року по квітень 2019 року, вказану інформацію передано до КП «ХТМ».

Щодо доводі апеляційної скарги про неправильне застосування строків позовної давності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За змістом п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З урахуванням положень п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, в яких, зокрема, визначено, що плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, тобто період оплати визначається саме місяцями, а не днями.

Так судом першої інстанції правильно обраховано заборгованість за надані послуги за період з 01 листопада 2017 року, тобто з місця коли оплата повинна була бути проведена, за три роки до пред`явлення позову.

Тому, судом першої інстанції правильно застосовано строк позовної давності по заборгованості, та порушене право позивача підлягає захисту з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року , а вимоги позивача, що виходять за межі зазначеного терміну, а саме за період є такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Щодо доводів скарги щодо неврахування суми призначеної субсидії.

Відповідно до інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради щодо призначених сум житлової субсидії, загальний розмір субсидії жовтень 2018 року та за листопад 2018 року перевищував фактичний розмір нарахованої суми до сплати за послуги з централізованого опалення, при цьому, позивачем в рахунок сплати послуг з теплопостачання було зараховано лише розмір субсидії, якій дорівнює сумі, нарахованій за надані послуги, залишок цієї субсидії позивачем не був зарахований у наступний місяць.

Матеріалами справи підтверджено та не оспорюється сторонами по справі, що дійсно відповідачу була призначена житлова субсидія.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (далі -Положення).

Відповідно до п.3 Положення (редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 року №1050) призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Відповідно до абз.1 п.15 Положення, громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги.

Нормами абз.2 п.15 Положення встановлено, що громадянам, які проживають у приватних будинках, квартирах чи кімнатах, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок підприємств, що надають комунальні послуги.

Згідно з абз. 3 п. 15 Положення громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40-48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 ( 630-2005-п ), коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов`язкову частку платежу).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що Положенням про порядок призначення житлових субсидій в редакціях, які були чинними до січня 2019 року, було встановлено обов`язок структурних підрозділів з питань соціального захисту населення здійснювати перерахування коштів на рахунки виконавців комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2018 року КП "ХТМ" отримало інформацію про суму призначеної ОСОБА_1 субсидії за жовтень 2018 року у розмірі 573 грн. 54 коп., однак, враховуючи, що сума нарахувань за централізоване опалення у жовтні 2018 році становила 27 грн. 22 коп., на особовий рахунок споживача ОСОБА_1 було зараховано суму у розмірі 27 грн. 22 коп., а залишок у розмірі 546 грн. 32 коп. підприємством на особовий рахунок споживача прийнято не було.

Крім того, у грудні 2018 року КП "ХТМ" отримало інформацію про суму призначеної ОСОБА_1 субсидії за листопад 2018 року у розмірі 1130 грн. 17 коп., однак враховуючи, що сума нарахувань за централізоване опалення у листопаді 2018 році становила 988 грн. 75 коп., на особовий рахунок споживача ОСОБА_1 було зараховано суму у розмірі 988 грн. 75 коп., а залишок у розмірі 141 грн. 42 коп. підприємством прийнято не було на особовий рахунок споживача.

Отже судом першої інстанції обґрунтовано вирахувано з загальної суми заборгованості, пред`явленої відповідачу, суму незарахованої субсидії у розмірі 687 грн 74 коп.

Проте, з відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу споживача ОСОБА_1 (а.с.137) вбачається, що 01.2018 року надходила субсидія у розмірі 1774 грн 50 коп., у 02.2018 року у розмірі 2859,89 грн. за жовтень 2018 року 27 грн 22 коп., 988 грн 75 коп. за 12.2018 року 1160 грн 46 коп., за 01.2019 року 1380,27 грн.

У колонці 14 «оплата» КП «ХТМ» враховано платежі у розмірі 230 грн. 37 коп., 76 грн 79 коп. за лютий та березень 2018 року.

У колонці 14 «оплата» КП «ХТМ» враховано платежі за період з грудня 2018 року по квітень 2019 розмірі 77,64 за кожен місяць.

У колонці 14 «оплата» КП «ХТМ» враховано платежі за період 11.2019 року у розмірі 306,25, з грудня по квітень 2020 року у розмірі 905,73 грн та за травень 2020 року у розмірі 286,23 грн.

Так, з відомості вбачається, що за послуги з теплопостачання ОСОБА_1 за період з листопада 2017 року по 31 жовтня 2020 року нараховано (колонка 3) до сплати 21754 грн 29 коп.

З колонки 14 «оплата» вбачається, що відповідачем зараховано платежі на суму 5816,49 грн.

З відомостей щодо перерахування коштів, одержувача субсидій ОСОБА_1 за послуги теплопостачання (а.с.124) вбачається, що постачальнику послуг перераховано за жовтень 2019 року 306,25 грн, з листопада 2019 по березень 2020 року по 905,73 грн за кожен місяць, за жовтень 2020 року 617 грн 80 коп.

З відповіді Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського район ХМР вбачається, що ОСОБА_2 призначена житлова субсидія за період з вересня 2017 року по березень 2018 року для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення 563 грн 57 коп. щомісячно.

Після проведеного перерахунку розмір житлової субсидії, призначеної ОСОБА_1 з листопада 2017 року по березень 2018 року на відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення склав 1100,51 грн щомісячно.

Відомості про розмір призначеної житлової субсидії на оплату послуги з централізованого опалення за лютий 2018 року в розмірі 1100,51 грн та донарахований її розмір житлової субсидії на оплату послуги з централізованого опалення з листопада 2017 року по січень 2018 року у розмірі 536 грн 94 коп. щомісячно подані Управління КП «ХТМ».

Розмір житлової субсидії за жовтень 2018 року становить на відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення складає 573,54 грн, з листопада 2018 року по березень 2019 року 1130,17 грн щомісячно.

Відповідно до п.17 Положення у зв`язку зі зміною тарифу на послуги з централізованого опалення з 15 листопада 2018 року та з січня 2019 року розмір призначеної ОСОБА_1 житлової субсидії на оплату послуг з централізованого опалення за грудень 2018 року 1160,46, з січня по березень 2019 року 1380,37 грн щомісячно, за квітень 2019 року 374 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 призначалась субсидія за березень 2018 року, квітень 2019 року, березень-травень, жовтень 2020 року, яка не врахована судом першої інстанції, при здійсненні перерахунку заборгованості.

Враховуючи зазначене із суми боргу , яка підлягає стягненню з відповідача підлягає відрахуванню неврахована позивачем сума призначеної субсидії у розмірі 3097 грн 61 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню сума заборгованості за період з 1 листопада 2021 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 4825 грн 01 коп.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України наявні підставі для перерозподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанції звільняються особи з інвалідністю 1 та ІІ груп.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи довічно.

Проте судом першої інстанції зазначене не враховано, та стягнуто з відповідача судовий збір.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином судовий збір у розмірі 441,81 грн на користь КП «ХТМ» підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки суд не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги частково знайшли своє підтвердження, тому відповідно до ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України здійснюється перерозподіл судових витрат.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води та в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_4 , банк одержувача ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823 заборгованість за надані послуги з опалення та гарячої води за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2020 року у розмірі 4825 (чотири тисячі вісімсот двадцять п`ять ) грн. 01 коп.

Судовий збір у розмірі 441,81 грн на користь КП «ХТМ» компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.