Справа № 581/742/21
Провадження № 2/581/286/21
У Х В А Л А

30 грудня 2021 року селище Липова Долина
Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Конотопського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги,
про зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
28 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив зобов`язати відповідача скласти процесуальні документи за його зверненням.
Свої вимоги обґрунтував тим, що 12 листопада 2021 року відповідач надав йому чергове запевнення про вжиття заходів щодо складання процесуальних документів, однак протягом попередніх 2-х років ніяких заходів не вживав.
Дослідивши позовну заяву, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Згідно з вимогами ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Конотопського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, посилаючись на порушення відповідачем його права на отримання безоплатної правової допомоги у виді складання процесуальних документів. Вказаний позов зареєстрований як цивільна справа.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Закон України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.
Статтею 3 вказаного Закону визначено, що право на безоплатну правову допомогу це гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 15 вказаного Закону визначено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»).
Відповідно до ч. 2, 3, 7 ст. 16 Закону центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням.
Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги фінансуються з Державного бюджету України, інших не заборонених законодавством джерел.
Діяльність Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги поширюється на територію відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства приходжу до висновку, що відповідач є суб`єктом надання безоплатної вторинної правової допомоги, гарантованої державою, яка повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України чи місцевих бюджетів та інших джерел, а відтак є суб`єктом владних повноважень, можлива бездіяльність якого може бути оскаржена в порядку, визначеному КАС України.
Отже, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Також суд роз`яснює позивачу про необхідність звернення із адміністративним позовом до Сумського окружного адміністративного суду, до предметної підсудності якого належить вирішення даного спору.
Керуючись ст. 19, 186, 260 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 Конотопського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачу право звернутися із адміністративним позовом до Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Кузьмінський