Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1452/21
Провадження № 2/376/1098/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді Коваленка О.М.,

за участю секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом, яким просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина у складі житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини.Державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію речових прав на нерухоме майно за спадкодавцем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити (а. с. 27).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а. с. 26).

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляд справи повідомлялися належним чином (а.с. 28,29).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 9 (а.с.9).

Після її смерті, згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина у складі житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію речових прав на нерухоме майно за спадкодавцем (а.с.19).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишала.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.03.1957 року (а.с.8).

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) звернувсь до Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) (а.с.33).

06.11.2002 року державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Київської області на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в КСП «Кривошиїнське» Сквирського району Київської області, розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (а.с.10).

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, а також, те що частину спадкового майна, позивач ОСОБА_1 вже оформив, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12, 13, 76,81,211,247,258,259, 263-265, 351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 524-526,529,549 ЦК України 1963 року, суд

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко