Справа № 489/5142/21
Номер провадження 2/489/2333/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ревицької Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» (далі - відповідач), третя особа 1 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, третя особа 2 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

встановив

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі виконавчого напису №1408 виданого 01.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» 15201,02 грн. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пімаховою Діною Вікторівною було відкрито виконавче провадження № ВП 64646325. З квітня 2021 року з пенсії ОСОБА_1 та інших надходжень стягується 20% на підставі вище вказаного виконавчого напису. Позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутність безспірності заборгованості, позивачу не було надіслано жодної письмової вимоги про наявну заборгованість та нотаріусом було порушено вимоги чинного законодавства.

Відповідач надав відзив, яким просив відмовити в задоволенні вимог позивача, оскільки вони безпідставні, необґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Треті особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв про поважність пропуску судового засідання не надали.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. 01.02.2021 було видано виконавчий напис № 1408 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» кредитної заборгованості з 17.12.2008 п0 16.12.2020 в сумі 15201,02 грн. (13683,41 грн. - не сплачене тіло кредиту; 1517,61 грн. відсотки та штрафні санкції за користування кредитом).

Відповідно до Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.03.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д.В. було звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , здійснювати відрахування з позивача на користь відповідача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 17321,12 грн., з якої сума боргу за виконавчим документом - 15201,02 грн., основна винагорода 1520,1 грн., витрати 600 грн.

Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87-91 Закону та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, такими документами є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2018 року (справа № 310/9293/15ц) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.07.2019 у справі № 755/16447/16-ц зазначено, що разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Однак відповідач не надав суду доказів безспірності заборгованості. Виконавчий напис містить вимоги про стягнення процентів, однак ані нотаріусу, ані суду не надано щомісячний розрахунок процентів, що унеможливлює висновок про безпірність і правильність нарахування відсотків.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн. судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням критеріїв розумності та співмірності, підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень, оскільки до суми в 7000 грн. включено витрати по заяві про збільшення вимог, яка судом не прийнята до розгляду та доводи відповідача щодо завищення розміру витрат є обгрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов частково.

Визнати виконавчий напис № 1408, постановлений 01.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Платінум Фінанс" заборгованість в розмірі 15201,02 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ "Платінум Фінанс" на користь держави судові витрати в сумі 908 гривень.

Стягнути з ТОВ "Платінум Фінанс" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», , адреса: 02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-а, оф. 525.

Третя особа 1: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, адреса: 03035, м. Київ, вул. Генерала Шаповалова, 2 оф. 402.

Третя особа 2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна, адреса: 01032, м. Київ, вул. Т. Шевченко, 38, прим. 147, кімн. 5, 7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.01.2022.

Суддя В. В. Кокорєв