ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1429/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: завданої внаслідок ДТП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Поліщук Т.В., по цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 145051 грн. 06 коп. та судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на адресу Дирекції МТСБУ надійшло повідомлення від СПАО «РЕСО-Гарантія», де зазначається, що 30.09.2016 о 22 год. 50 хв. на 12 км + 400 м. а/д Ставрополь-Ізобільний-Новоалександровськ-Красногвардійське Ізобільського району Ставропольського краю Російської Федерації сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля LADA Largus д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль LADA Largus д.н.з. НОМЕР_2 був пошкоджений, його пасажири отримали тілесні ушкодження, внаслідок чого завдано матеріальних збитків. Безпосередньо на місці пригоди відповідач пред`явив фальшивий Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» UA/045/12209953. Контроль за обігом бланків страхових сертифікатів «Зелена картка» здійснюється МТСБУ відповідно до Порядку замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за міжнародними договорами «Зелена картка», затверджується Загальними зборами повних членів МТСБУ. Будь-який страховий сертифікат «Зелена картка», виданий не за макетом, погодженим Дирекцією МТСБУ, є фальшивим. Відповідно до інформації з ЦБД МТСБУ станом на дату ДТП, 20.09.2016, пошук наявності чинного договору страхування за державним номером транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , не дав результатів. В ході перевірки позивачем встановлено, що страховик ПрАТ «УТСК» було видано страховий сертифікат «Зелена картка» № UA/045/12209953 з терміном дії з 18.10.2016 по 01.11.2016 на території Азербайджану, Білорусі, Молдови, Росії, на транспортний засіб PINCENZY д.н.з. НОМЕР_3 , страхувальник - MPP PALLADA. З метою підтвердження чи спростування справжності бланку страхового сертифікату «Зелена картка» UA/045/12209953, наданого відповідачем під час ДТП, 30.09.2016 позивач звернувся із відповідним запитом до підприємства, яке проводило роботи по виготовленню бланків страхових документів - ТОВ «Бланк-Прес». Листом № 43 від 03.08.2020 ТОВ «Бланк-Прес» повідомило, що при проведенні візуального огляду фотокопії бланку № UA/045/12209953 виявленні відмінності від оригінального бланку цього накладу, а саме: не вірно відтворений логотип страховика ПрАТ «УТСК» (знак правової охорони)/ Документ полісу «Зелена картка» UA/045/12209953, фотокопія якого надана листом МТСБУ № 4.3-03/22991 від 30.07.2020, не виготовлялась ТОВ «Бланк-Прес». У відповідності до ст. 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб. На підставі Процедурних правил на адресу МТСБУ від СПАО «РЕСО-Гарантия» надійшли гарантійні вимоги від 23.06.2017 на суму 4205 євро 77 центів, 391 євро 79 центів, 264 євро 24 центи про відшкодування витрат заподіяних потерпілим особам внаслідок ДТП, що сталася 30.09.2016 з вини відповідача. На підставі Наказу № 7552 від 14.08.2017 позивач перерахував за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок СПАО «РЕСО-Гарантия» 4861 євро 80 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 145051 грн. 06 коп. Позивач зазначає, що Закон України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не визначає обов`язку МТСБУ доводити ту обставину, що страховий сертифікат «Зелена картка» було підроблено або змінено саме відповідачем, а визначає підставою відповідальності лише факт використання такого сертифікату. З метою позасудового врегулювання спору щодо компенсації витрат МТСБУ позивач звертався до відповідача з Претензією № 8.2-01/11676 від 13.04.2020, проте вказані витрати відповідачем не компенсовані.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року задоволено позов М(Т)СБУ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , банківські реквізити: IBAN: НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк»,МФО 322313, в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням виплати, у розмірі 145051 (сто сорок п`ять тисяч п`ятдесят одну) грн. 06 коп., та суму судового збору у розмірі 2175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 77 коп., а всього 147226 (сто сорок сім тисяч двісті двадцять шість) грн. 83 коп.

В апеляційній скарзі адвокат Притула М.В., який діє інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Розподілити судові витрати.

Вважає, що позивач не надав жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які б підтверджували саме факт того, що сертифікат «Зелена картка», пред`явлений Відповідачем, був ОСОБА_4 .

Зауважив, що на підтвердження того, що сертифікат UA/045/12209953 від 29.09.2016 є фальшивим позивачем наданий лист № 43 від 03.08.2020 від ТОВ «БЛАНК-ПРЕС», яким виготовлялися бланки страхових полісів, при цьому ТОВ «БЛАНК-ПРЕС» не є ані судовим експертом державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, ані атестованим судовим експертом, не працівником державних спеціалізованих установ, тобто ТОВ «БЛАНК-ПРЕС» не є тим суб`єктом, який наділений правом та компетенцією проводити експертизу документів на предмет встановлення підробки або зміни такого документа.

Послалась на те, що пунктом 40.2 ст. 40 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким МТСБУ обґрунтовує свої позовні вимоги, не закріплено за відповідачем обов`язку з доказування не підробки та незміни у незаконний спосіб страхового сертифікату «Зелена картка». Окрім того, для проведення дослідження щодо встановлення факту внесення змін у первинний зміст документів надаються оригінали документів. В даному випадку, якщо позивач зазначає, що страховий сертифікат «Зелена картка» N9 ІІА/045/12209953 виданий не за макетом, а логотип страховика на ньому відтворено невірно, то для призначення та проведення експертизи щодо встановлення факту підробки або зміни у незаконний спосіб сертифікату слід надати для порівняння оригінал такого макету та оригінал відтиску логотипа страховика відповідно. Однак, відповідач не має ані оригіналу макету страхового сертифікату «Зелена картка», ані оригіналу відтиску логотипу страховика ПрАТ «УТСК».

Зауважив, що позивач для обґрунтування своїх позовних вимог, керуючись п. 40.2 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також з урахуванням статей 76, 77, 78, 79, 80 мав довести факт підробки або зміни у незаконний спосіб страхового сертифікату «Зелена картка», використаного відповідачем, шляхом подання до суду першої інстанції клопотання про призначення та проведення судової експертизи.

Вказав, що несення відповідальним за видачу страхових сертифікатів «Зелена картка» є позивач, який надає бланки вказаних сертифікатів страховикам - повним членам МТСБУ, а вони вже в свою чергу, укладають договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зі страхувальниками.

Зазначив, що, аналізуючи поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», придбаний Відповідачем у представника страхової кампанії ПрАТ «УТСК», ми бачимо, що за структурую вона повністю відповідає технічному опису зразка поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20 березня 2014 року № 813. Зокрема, поліс №N9 ІІА/045/12209953 від 29.09.2016 року містить необхідні 14 розділів, розділи 2, 6, 8, 11 заповнені типографським способом, у правому верхньому кутку вертикально надруковано слово «Оригінал», та засвідчено печаткою страховика. Тож, оригінал полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» ІІА/045/12209953, придбаний Відповідачем, є абсолютно ідентичним до Зразка такого полісу, затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20 березня 2014 року № 813.

Послався на те, що законодавцем чітко закріплено за страховиком його обов`язок щодо внесення до єдиної централізованої бази даних інформації про укладені договори міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Якщо законодавець чітко закріпив за страховиком обов`язок із внесення відомостей про укладені договори міжнародного обов`язкового страхування до єдиної бази, то за страхувальником немає законодавчо закріпленого обов`язку з перевірки внесення страховиком таких відомостей.

Зауважив, що самим позивачем зазначено, що система ЦБД МТСБУ не досконала та має деякі недоліки. Більш того, Позивач допускає й те, що існує вірогідність того, що страховик може внести дані до ЦБД або із затримкою, або взагалі некоректні.

Покликається до судових рішень у інших справах №№ 550/479/19, 637/1339/17, 638/9038/19, 745/808/17, 243/6499/19, 338/714/19.

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення районного суду відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та розмір шкоди, без повідомленням учасників справи.

За нормою ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на те, що позивачем рішення районного суду оскаржене лише в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди, то воно не переглядається колегією суддів в іншій частині відповідно до правила ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За правилом ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам оскаржене рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2016 о 22 год. 50 хв. на 12 км + 400 м. а/д Ставрополь-Ізобільний-Новоалександровськ-Красногвардійське Ізобільського району сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля LADA Largus д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Ізобільненського районного суду Ставропольського краю від 07.12.2016 у вчиненні ДТП визнано винним ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності (а. с. 9-10).

Внаслідок ДТП автомобіль LADA Largus д.н.з. НОМЕР_2 був пошкоджений, його пасажири отримали тілесні ушкодження, внаслідок чого завдано матеріальних збитків.

На місці ДТП відповідачем пред`явлено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» № UA/045/12209953 страховика ПрАТ «УТСК» на автомобіль AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , страхувальник - ОСОБА_1 , строком дії з 29.09.2016 до 13.10.2016 (а. с. 14).

На підставі Процедурних правил на адресу МТСБУ від СПАО «РЕСО-Гарантия» надійшли гарантійні вимоги від 23.06.2017 на суму 4205 євро 77 центів, 391 євро 79 центів, 264 євро 24 центи про відшкодування витрат заподіяних потерпілим особам внаслідок ДТП, що сталася 30.09.2016 з вини відповідача. На підставі Наказу № 7552 від 14.08.2017 позивач перерахував за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок СПАО «РЕСО-Гарантия» 4861 євро 80 центів (а. с. 17-19).

На підставі Наказу № 7552 від 14.08.2017 позивач перерахував за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок СПАО «РЕСО-Гарантия» 4861 євро 80 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 145051 грн. 06 коп. (а. с. 20-24).

Згідно з листом ПрАТ «УТСК» від 13.02.2017, ПрАТ «УТСК» було видано страховий сертифікат «Зелена картка» № UA/045/12209953 з терміном дії з 18.10.2016 по 01.11.2016 на території Азербайджану, Білорусі, Молдови, Росії, на транспортний засіб PINCENZY д.н.з. НОМЕР_3 , страхувальник - MPP PALLADA. Поліс не діє на дату ДТП - 30.09.2016, забезпечений транспортний засіб відрізняється від вказаного в повідомленні (а.с.12,13).

З метою підтвердження чи спростування справжності бланку страхового сертифікату «Зелена картка» UA/045/12209953, наданого відповідачем під час ДТП 30.09.2016, позивач 30.07.2020 звернувся із відповідним запитом до підприємства, яке проводило роботи по виготовленню бланків страхових документів - ТОВ «Бланк-Прес». Листом № 43 від 03.08.2020 ТОВ «Бланк-Прес» повідомило, що при проведенні візуального огляду фотокопії бланку № UA/045/12209953 виявленні відмінності від оригінального бланку цього накладу, а саме: не вірно відтворений логотип страховика ПрАТ «УТСК» (знак правової охорони). Висновок: Документ полісу «Зелена картка» UA/045/12209953, фотокопія якого надана листом МТСБУ № 4.3-03/22991 від 30.07.2020, не виготовлялась ТОВ «Бланк-Прес». У зв`язку з тим, що ТОВ «Бланк-Прес» від МТСБУ була надана неякісна фотокопія, більш детальна експертиза можлива за наявності оригіналу цього документу (а.с.15,16).

13.04.2020 МТСБУ направило претензію відповідачу щодо відшкодування витрат пов`язаних з виплатою.

Задовольняючи вимоги позову, районний суд свої висновки мотивував тим, що позивач довів своє право на задоволення регресних вимог, а Закон не визначає обов`язку МТСБУ доводити ту обставину, що страховий сертифікат «Зелена картка» було підроблено або змінено саме відповідачем, а визначає підставою відповідальності лише факт використання такого сертифікату.

Стороною відповідача не оспорюється, що ДТП 30.09.2016 о 22 год. 50 хв. на 12 км + 400 м. а/д Ставрополь-Ізобільний-Новоалександровськ-Красногвардійське Ізобільського району сталася з вини відповідача. Під час оформлення ДТП відповідачем був пред`явлений наявний у нього страховий поліс «Зелена картка», що підтверджується, у тому числі письмовими поясненнями самого відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, страховим полісом.

Позивачем доведено, що у централізованій базі даних (ЦБД) МТСБУ станом на дату ДТП - 30 вересня 2016 року чинний договір страхування за транспортним засобом марки AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 № UA/045/12209953 був відсутній, що підтверджується, зокрема, повідомленням ПрАТ «УТСК», що страховою компанією видано страховий сертифікат «Зелена картка» № UA/045/12209953 з терміном дії з 18.10.2016 по 01.11.2016 на території Азербайджану, Білорусі, Молдови, Росії, на транспортний засіб PINCENZY д.н.з. НОМЕР_3 , страхувальник - MPP PALLADA, забезпечений транспортний засіб відрізняється від вказаного в повідомленні.

Суд відхилив заперечення відповідача про те, що страховик ПрАТ «УТСК» міг взагалі не внести дані про укладений 29.09.2016 договір міжнародного страхування, які не були підтверджені належними і допустимими доказами, а тому є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне) страхове бюро України у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 41 вказаного Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно пункту 38.2.1. цього Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

В свою чергу, згідно пункту 1.11 статті 1 цього Закону страховий сертифікат «Зелена картка» - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті.

Відповідно до пункту 10.3. статті 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом «Зелена картка», що визнається і діє в цих країнах.

Під час в`їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов`язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності (пункт10.4. статті 10 цього Закону).

Страховий сертифікат «Зелена картка» - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті (пункт 1.11. статті 1 цього Закону).

Згідно пункту 17.1. статті 17 цього Закону страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 17.2. статті 17 цього Закону, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Зразок типового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» востаннє за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України затверджений в новій редакції розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 20 березня 2014 року № 81.

Відповідно до статті 40 цього Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів Моторного (транспортного) страхового бюро України; на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність (пункт 40.1).

У разі, якщо Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" здійснило відшкодування шкоди за страховика - члена об`єднання або за власника та/або користувача, зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат "Зелена картка" та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами Моторному (транспортному) страховому бюро України в повному обсязі (пункт 40.2).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне) страхове бюро України у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 22.2 статті 22 цього Закону передбачено, що потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від вини.

Взаємовідносини у сфері міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" врегульовані безпосередньо Процедурними Правилами, прийнятими Радою Бюро на Генеральній Асамблеї 30.05.2002 р. (зміненими 29.05.2008 р.), та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно то ст. 5 Процедурних правил до вимоги про відшкодування включаються: 1.1. суми, сплачені як відшкодування потерпілим особам, відповідно до взаємної домовленості або судового наказу; 1.2. суми, сплачені за зовнішніми послугами при розгляді та врегульовані кожної претензії, та всі витрати, які були понесені з метою вчинення необхідних юридичних дій, і які б були сплачені при таких обставинах страховиком, заснованим у країні ДТП; 1.3. гонорар за врегулювання для покриття всіх інших видатків відповідно до правил, затверджених Радою Бюро.

Відповідно до статті 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» Моторне (транспортне) страхове бюро України гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб.

Контроль за обігом бланків страхових сертифікатів «Зелена картка» здійснюється МТСБУ відповідно до Порядку замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за міжнародними договорами «Зелена картка», затверджується Загальними зборами повних членів МТСБУ. Будь-який страховий сертифікат «Зелена картка», виданий не за макетом, погодженим Дирекцією МТСБУ, є фальшивим.

Відповідно до розділу 2 бланку страхового сертифікату «Зелена картка» єдиної форми, що застосовується в країнах-членах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», страхові сертифікати «Зелена картка», емітентами яких зазначені страховики - повні члени МТСБУ, видаються виключно за повноваженням МТСБУ.

Статтею 981 Цивільного кодексу України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Відповідно до пункту 2 статті 18 Закону України «Про страхування» та статті 983 ЦК України факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування, який набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції щодо заповнення бланку страхового сертифікату «Зелена картка» та бланку полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» (форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 01 липня 2010 року за № 529 та рішенням загальних зборів повних членів Моторного (транспортного) страхового бюро України від 07 грудня 2010 року) бланк страхового сертифікату «Зелена картка» та бланк полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» є комплектом бланків страхових документів із чотирьох аркушів. При виписуванні бланку полісу «Зелена картка» страховик передає страхувальнику два оригінальних бланка відповідного полісу.

Колегія суддів відхиляє посилання у доводах скарги на те, що право відповідача на призначення експертизи було обмежено відсутністю у нього необхідних документів та доказів, оскільки ним не заявлялось клопотання про витребування необхідних доказів у порядку ст. 84 ЦПК України.

Частина перша вказаної норми права передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Лист № 43 від 03.08.2020 ТОВ «Бланк-Прес» містить висновок про те, що Документ полісу «Зелена картка» UA/045/12209953, фотокопія якого надана листом МТСБУ № 4.3-03/22991 від 30.07.2020, не виготовлялась ТОВ «Бланк-Прес», що не потребує експертних знань, та перебуває у компетенції видавця.

Як слідує з листа від 13.02.2017 ПрАТ «УТСК» було видано страховий сертифікат «Зелена картка» № UA/045/12209953 з терміном дії з 18.10.2016 по 01.11.2016 на території Азербайджану, Білорусі, Молдови, Росії, на транспортний засіб PINCENZY д.н.з. НОМЕР_3 , страхувальник - MPP PALLADA. Поліс не діє на дату ДТП - 30.09.2016, забезпечений транспортний засіб відрізняється від вказаного в повідомленні (а. с.12,13).

З наведеного слідує, що ПрАТ «УТСК» не укладалось договору страхування з ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідач не надав до суду документів на підтвердження внесення страхового платежу відповідно до спірного полісу, тому колегія суддів також з цих підстав вважає безпідставними доводи його скарги про укладення відповідного договору страхування. Відповідач ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надав суду доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України щодо укладення та чинності договору страхування відповідно до згаданих норм права, а посилання на практику розгляду подібних справ судами першої та апеляційної інстанції є безпідставним з огляду на норму ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення районного суду.

З огляду на те, що висновки суду відповідають обставинам справи, при ухваленні рішення районним судом не було порушено норми матеріального права, доводи скарги висновки суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржене рішення - без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не встановлено.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення лише у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

І.В.Котелевець.