РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2020 р. заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме: факт постійного проживання спадкоємця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду заявник ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, заявник є спадкоємцем після смерті його бабусі по лінії матері гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На день смерті гр. ОСОБА_3 проживала в квартирі АДРЕСА_2 .

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 , ще за життя, на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла заявнику, житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами номер АДРЕСА_3 та земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою.

26.06.2017 він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фролової А.О. від 20 липня 2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відмова мотивована тим, що він пропустив 6-ти місячний термін для прийняття спадщини і відсутні інші докази фактичного прийняття спадщини.

Разом з тим, заявник зазначає, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та мешкала за вказаною адресою до вересня 2012 року. У вересні 2012 він разом із матір`ю забрали бабусю проживати в Київ, оскільки, враховуючи вік та стан здоров`я останньої, їй було важко жити одній у будинку та обслуговувати себе. Разом з ним бабуся проживала до самої смерті та померла у м. Києві.

Встановлення юридичного факту постійного проживання заявника з спадкодавцем - ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, потрібно йому для реалізації права, як спадкоємця за заповітом та отримання спадщини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.08.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 20.08.2020 р., відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.11.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, зазначаючи, що з вересня 2012 року вона з сином забрали матір проживати в Київ, оскільки, враховуючи вік та стан здоров`я останньої, їй було важко жити одній у будинку та обслуговувати себе, часто хворіла. Разом з ними матір проживала до самої смерті та померла в квартирі АДРЕСА_2 . В 2017 році, після смерті матері вона змінила адресу.

Представник заінтересованої особи - Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов відзив від заінтересованої особи, у якому представник просив ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу без участі їх представника.

Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , допитавши свідків, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами ст. ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 липня 2016 року виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 10984.

Згідно даних свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС Жовтневого РВК, м. Київ, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 м. Київ, в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 .

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом РАЦС у м. Києві, м. Київ, матері заявника - ОСОБА_2 , в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_3 .

Відповідно даних довідки № 17 від 13.06.2020 виданої комітетом Вільшанської селищної ради с. Петрики гр.. ОСОБА_2 жительці м. Київ, про те, що її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно фактично проживала з 2 травня 2006 р. по 10 вересня 2012р. за адресою АДРЕСА_3 . В подальшому з метою догляду за непрацездатною матір`ю - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 забрала її до себе за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

19 лютого 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла заявнику житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами номер АДРЕСА_3 та земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою.

З 2012 року заявник проживав з померлою однією сім`єю.

На підтвердження цього надав до суду довідку № 688218178 від 28 серпня 2020 року, видану КНП «Київська міська клінічна лікарня № 12» про пребування на лікуванні та смерть ОСОБА_3 , а також довідкою Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №6», якою підтверджується перебування померлої в 2016 році на лікуванні.

Таким чином, спадкодавець померла в м. Києві і реєстрація її смерті також відбулася в м. Києві.

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фролової А.О. від 20 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець для вступу у права на спадкування має прийняти спадщину.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постійне проживання заявника однією сім`єю з бабусею з 2012 року підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 01 липня 2020 року в справі № 222/1109/17 / провадження № 61-43496св18/, а також у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Крім того, 03.08.2020 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_2 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в квартирі АДРЕСА_4 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в квартирі АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Кушнір С.І.