№ 207/5586/21
№ 2-з/207/160/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2021 ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та просила визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рухоме майно, а саме: транспортний засіб KIA SPORTAGE, 1198 куб.см., 2012 року виписку, транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 1999 куб. см., 2020 року випуску. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 525 667,00 грн. в рахунок компенсації 1/2 частки вартості транспортних засобів: KIA SPORTAGE, 1198 куб.см. HYUNDAI TUCSON, 1999 куб. см., 2020 року випуску та судовий збір.

Одночасно позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешт у межах суми позовних вимог у розмірі 525 667,00 грн.; на всі об`єкти нерухомого майна і рухомого майна із забороною суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам; державним та приватним нотаріусом) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладання арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об`єктів нерухомості. Право приватної власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 , на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача ОСОБА_3 у будь-яких банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним виконавцем.

Розгляд заяви здійснено у строки, визначені ч. 1ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає правилам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, в матеріалах позовної заяви та заяви про забезпечення позову відсутні відомості на яке саме майно, яке належить відповідачеві, позивач просить накласти арешт, відсутні відомості щодо вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт, у зв`язку з чим, неможливо встановити, що накладення арешту на зазначене майно є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не конкретизованою, у заяві не вказано на яке саме майно необхідно накласти арешт, не вказано перелік належного відповідачу майна, на яке просить накласти арешт позивач та яке належить відповідачу на праві приватної власності.

Також, позивачем не надано доказів того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Оскільки суд позбавлений можливості накласти арешт на все майно ОСОБА_3 без зазначення його індивідуальних ознак та враховуючи те, що позивачем в клопотанні про забезпечення позову належно не обґрунтовано необхідності забезпечення позову саме у спосіб накладення арешту на все майно відповідача, а тому, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 - відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Подобєд О.К.