Справа № 544/1367/21
Номер рядка звіту 81
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Пирятин на вул..Соборна, 41, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним окремих положень договору споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И В :

10.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Ідея Банк», в якому просила визнати недійсним з моменту укладення пункт 1.5 договору кредиту та страхування №Z65.21783.007588722, укладеного 13.02.2021 між АТ «Ідея Банк», ТОВ «НьюФайненсСервіс» та ОСОБА_1 , у частині щодо плати за обслуговування кредитної заборгованості; визнати недійсними з моменту укладення п.7.4 у п.5 додатку №1 у частині встановлення платежу «Плата за обслуговування кредитної заборгованості» у договорі кредиту та страхування №Z65.21783.007588722, укладеного 13.02.2021 між АТ «Ідея Банк», ТОВ «НьюФайненсСервіс» та ОСОБА_1 . В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що п.1.5 договору позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому надання інших послуг за вказану плату умовами договору не передбачено. Тому вважає, що кредитний договір містить умови, які є несправедливими, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що, в свою чергу, є підставою для визнання п.1.5 договору недійсним.

24.09.2021 від позивачки до суду надійшло клопотання, в якому остання просить зупинити провадження у справі, оскільки на розгляді Великої Палати Верховного Суду знаходиться цивільна справа №496/3134/19, в якій розглядаються подібні та аналогічні з даною справою правовідносини. Клопотання просить розглянути без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив слухати справу в його відсутність, про що вказав у заяві, наданій суду.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Розглянувши клопотання позивачки про зупинення провадження суд приходить до висновку, що розглядати дану справу надалі є неможливим, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду по цивільній справі №496/3134/19 буде міститися висновок щодо розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана, що, у свою чергу, впливає на усталеність судової практики та правильне вирішення даної цивільної справи.

Приймаючи до розгляду вказану справу Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, яка, в свою чергу, зазначила, що справа містить виключну правову проблему, оскільки законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін в 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування». До цього часу судова практика з питання можливості встановлення кредитором комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Однак з прийняттям в 2017 році Закону України «Про споживче кредитування» судова практика змінилась. Суди протилежно трактують можливість встановлення в кредитному договорі комісії за обслуговування кредитного договору. Потенційно справи про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами) можуть перебувати на розгляді не тільки у суді касаційної, але й судах апеляційної та першої інстанції, а також виникнути у майбутньому. Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справи судами першої та апеляційної інстанції. Колегія суддів Другої судової палати зазначила, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

Враховуючи викладене суд уважає, що провадження по даній справі необхідно зупинити на підставі п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи №496/3134/19.

Керуючись ст.252, 253, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання позивачки про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним окремих положень договору споживчого кредиту зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №496/3134/19.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.В.Нагорна