Березівський районний суд Одеської області
28.12.2021
Справа № 494/1584/21
Провадження № 2-о/494/58/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Крупяку А.Д.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . В її свідоцтві про народження в графі батько вказано ОСОБА_3 , а в графі мати вказано ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народився батько заявниці ОСОБА_3 . В його свідоцтві про народження в графі батько вказаний ОСОБА_5 , а в графі мати ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся по лінії батька ОСОБА_6 у віці 78 років. Заявниця зазначає, що від свого народження і до смерті бабусі вона допомагала останній по господарству, коли почала заробляти кошти, то також почала допомагати фінансово, купувати продукти харчування, сплачувати комунальні послуги, купувати необхідні ліки.

ОСОБА_1 стверджує, що починаючи з січня 2002 року вона почала проживати разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , так як вона була людиною похилого віку та потребувала щоденно сторонньої допомоги, оскільки в неї погіршився стан здоров`я, крім цього вона, за потреби, викликала швидку допомогу з метою проведення лікарями всіх необхідних лікувальних заходів. Також вона брала активну участь фінансово в організації похорон ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 заявниця зазначає, що продовжує здійснювати догляд та проводити поточний ремонт частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті - ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак нотаріусом їй було надано усну консультацію, з якої їй стало відомо про те, що вона має право подати до суду заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи наведене, заявниця і звернулась до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі.

Заявниця в судовому засіданні на заяві наполягала, посилаючись на обставини, викладені в ній. При цьому заявниця пояснила, що по день смерті вона з бабцею по батьковій лінії проживали разом, вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за ОСОБА_6 . Заявниця, зазначила, що вона зареєстрована за іншою адресою, ніж у спадкодавця, однак постійно проживала з останнім, при цьому не може документально довести нотаріусу факт свого постійного спільного проживання зі спадкодавцем по день його смерті, що необхідно їй для прийняття спадщини за законом, просить суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заявника надав пояснення на підтримку поданої заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її представника та свідка суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вбачається з свідоцтва про народження № НОМЕР_1 .

Батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що вбачається з свідоцтва про народження № НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

На підставі ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.».

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті - ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак нотаріусом їй було надано консультацію, з якої їй стало відомо про те, що вона має право подати до суду заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив факт того, що заявниця з січня 2002 по день смерті ОСОБА_6 постійно проживала з бабусею ОСОБА_6 , оскільки остання була похилого віку, хворіла, їй була потрібна стороння допомога.

Свідок ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась у зв`язку з народженням доньки ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак надала суду письмові пояснення з своїми реквізитами. З пояснень вбачається, що їй відомо про той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є онукою ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також свідок повідомила, що ОСОБА_9 допомагала своїй рідній бабусі ОСОБА_6 по господарству, допомагала фінансово, купувала продукти харчування, сплачувала комунальні послуги, купувала необхідні ліки, окрім цього несла витрати на поховання ОСОБА_6 . Також доповнила, що їй відомо що ОСОБА_1 , проживала однією сім`єю з січня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 із померлою ОСОБА_6 в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

У своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 року вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03.11.2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом четвертої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч.2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні з пояснень заявниці, свідка, письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_6 на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювала за нею догляд, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із померлою - ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панчишин А.Ю.