Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5156/21
Провадження № 2/279/1949/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження цивільну справу №279/5156/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона, ОСОБА_1 , є непрацюючим пенсіонером. Має повнолітнього сина ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження. Її становище є вкрай нужденним, оскільки пенсії вкрай не вистачає, у зв`язку з чим потребує допомоги від своєї дитини. Інших джерел доходів не має. Син працює начальником обмінного пункту у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), має гідну заробітну плату, отже має змогу сплачувати аліменти на утримання матері. Враховуючи викладене вважає, що син має можливість надавати їй матеріальну допомогу, сплачувати аліменти, але безпідставно відмовляється це робити. За складних життєвих обставин вона змушена звернутись з даним позовом до свого сина. З підстав, передбачених ст. 202 Сімейного кодексу України просить рішенням суду стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання матері, ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і довічно.
19.10.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 30.11.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:
Судом встановлено, що позивач порушила спір з правовідносини, пов`язаних з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків , що врегульовані главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим міськвідділом ЗАГСу м.Коростень Житомирської області 28.10.1982 року.
Позивач, згідно паспортних даних, наявних у справі, народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже є пенсіонером за віком, тобто непрацездатною особою, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .
Аналогічні положення містить норма ч. 3 ст. 75 СК України, згідно якої непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III груп.
Відповідно до частини 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
З аналізу вказаної норми закону слідує, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:
1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);
2) непрацездатність матері, батька;
3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.
Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
Статтею 51 Конституції України також передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).
Підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати своєї непрацездатної матері з урахуванням наявних у справі документів, не встановлено.
Відповідач будь-яких заперечень з приводу позовних вимог та доказів на їх спростування не подав.
При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).
Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Отже, встановивши, що позивач є матір`ю відповідача, яка є непрацездатною особою, має єдиний дохід у вигляді пенсії, тому наявні підстави для задоволення позову у зазначеному у ньому розмірі
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 202, 204 Сімейного кодексу України, ст. 5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно , починаючи з 22.09.2021 року і довічно.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір".
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 гривень, за ставками судового збору, який діяв на час подачі позовної заяви.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони та учасники:
Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 виданого Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 11.02.1998 року, РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: О.М.Шульга