Справа № 750/7180/21
Провадження № 2/750/1796/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

01 липня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 28667 грн. 37 коп.

Обгрунтовано позов тим, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2009 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 14.11.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 09 квітня 2020 року розмір аліментів збільшено до 1059 грн. щомісячно, починаючи з 25 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач свій обов`язок щодо сплати аліментів належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яку він оплатив лише 31 травня 2021 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла внаслідок того, що обов`язок щодо сплати аліментів у чітко визначеному розмірі виник у нього з моменту набрання рішення про збільшення розміру аліментів законної сили. Позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2020 року по травень 2021 року. Проте, рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 09 квітня 2020 року про збільшення розміру аліментів набрало законної сили 14 вересня 2020 року, а виконавче провадження з виконання вказаного рішення відкрито лише 26 жовтня 2020 року.

Також відповідач зазначає, що виконувати рішення суду, після набрання ним законної сили, він не міг, оскільки не працював та здійснював догляд за непрацездатною матір`ю - ОСОБА_6 . Жодних доходів протягом 2020-2021 років він не мав. Будь-яке нерухоме майно у відповідача відсутнє. Заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 28740 грн. ОСОБА_4 погасив 26 травня 2021 року. Вказані кошти були взяті у борг у друзів та знайомих і до цього часу не повернуті.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач та відповідач мають спільну дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підьверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2020 року у справі № 750/1638/20 (провадження 2/750/675/20) збільшено розмір аліментів, стягнутих рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.01.2009 (справа № 2-714/09) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 350 грн. до 1059 грн. щомісячно, починаючи з 25.02.2020 року і до досягнення дочкою повноліття. Рішення переглядалося судом апеляційної інстанції і набрало законної сили 14 вересня 2020 року.

Відповідно до копії постанови державного виконавця Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кошки І.Ю. 26 жовтня 2020 року відкрито викановче провадження ВП 63403566 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/675/20, виданого 28 вересня 2020 року про збільшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.01.2009 (справа № 2-714/09) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 350 грн. до 1059 грн. щомісячно, починаючи з 25.02.2020 року і до досягнення дочкою повноліття (а.с. 5).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Кошка І.Ю., заборгованість станом на 01.05.2021 складає 27539 грн. 37 коп. (а.с. 7).

Суд зауважує, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач не оспорював розрахунку заборгованості по аліментах, оскільки борг нарахований відповідно до резолютивної частини рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.04.2020 у справі № 750/1638/20, тобто розмір аліментів у сумі 1059 грн. зазначено державним виконавцем з 25 лютого 2020 року.

Проте, обов`язок відповідача щодо сплати аліментів щомісяця, починаючи з 25.02.2020 в сумі 1059 грн. виник лише після набрання 14 вересня 2020 року рішенням суду першої інстанції про збільшення розміру аліментів законної сили. До цього відповідач мав обов`язок сплачувати аліменти відповідно до рішення суду в розмірі 350 грн. щомісяця. Відповідач за період з березня 2020 року по грудень 2020 року сплачував по 450 грн. щомісяця, окрім квітня та листопада 2020 року. У 2021 році відповідач сплатив за березень 2021 року аліменти у сумі 1100 грн., а у січні, лютому та березні 2021 року аліментів не сплачував.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача раніше сплатити заборгованість по аліментам відповідач не міг, оскільки не мав доходів та доглядав за непрацездатною матір`ю. Також представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що заборгованість по аліментах погашена за рахунок отриманих у кредит матір`ю відповідача коштів.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 10314 від 22.06.2021 та № 5865 від 13.08.2021 інформація про доходи ОСОБА_4 за 2020 рік та за перший квартал 2021 року відсутня.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , мати відповідача ОСОБА_8 отримує пенсію за віком з 2012 року.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2020 року по травень 2021 року складає 971003 грн. При цьому, при нарахуванні пені позивач посилається на розрахунок зі сплати аліментів державного виконавця, в якому враховано обов`язок боржника сплачувати аліменти з 25 лютого 2020 року в сумі 1059 грн.

Проте, з такою позицією позивача не погоджується відповідач і зазначає, що обов`язок сплачувати аліменти в сумі 1059 грн. у нього виник лише після набрання 14 вересня 2020 року рішенням суду першої інстанції про збільшення розміру аліментів законної сили, а тому нарахування пені до вказаної дати є безпідставним, так як відповідач сплачував аліменти у раніше визначеному розмірі, навіть на 100 грн. більше.

Суд погоджується з доводами відповідача, що до набрання 14 вересня 2020 року рішенням суду першої інстанції у справі № 750/1638/20 про збільшення розміру аліментів законної сили, у відповідача був обов`язок сплачувати аліменти у сумі, визначеній попереднім судовим рішенням, а тому нарахування пені на суму заборгованості, розраховану з розміру аліментів 1059 грн. є безпідставним. Разом з тим, з 14 вересня 2020 року відповідач мав обов`язок сплачувати аліменти у сумі 1059 грн., проте за вересень сплатив 450 грн., отже заборгованість за пів місяця становить 114 грн. 80 коп.; за жовтень 2020 року сплачено 450 грн., а обов`язок відповідача сплатити 1059 грн., отже заборгованість за жовтень 2020 року становить 609 грн.; у листопаді 2020 року аліменти не сплачувалися, отже борг за цей місяць становить 1059 грн.; за грудень 2020 року сплачено 450 грн., отже борг 609 грн.; у січні та лютому 2021 року аліменти не сплачень, отже борг за ці місяці по 1059 грн. за кожен; у березні 2021 року аліменти сплачені у розмірі 1100 грн., отже борг за цей місяць відсутній, мала місце переплата в розмірі 41 грн.;у квітні 2021 року аліменти не сплачені, борг за цей місяць 1059 грн. Заборгованість за травень 2021 року відсутня, так як відповідач 26 травня 2021 року, згідно квитанції № 32518621, оплатив заборгованість у розмірі 28740 грн. 40 коп., до якої включено аліменти за травень 2021 року.

Таким чином, за період з 14 вересня 2020 року (тобто з часу виникнення у боржника обов`язку сплати аліментів у розмірі 1059 грн.) по квітень 2021 року включно заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 5568 грн. 80 коп.

Відповідно до виписки по банківському рахунку позивача 31 травня 2021 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_4 аліменти в сумі 28667 грн. 37 коп. (а.с. 9).

Згідно копії постанови державного виконавця Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кошки І.Ю. від 27 травня 2021 року, виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів закінчено, у зв`язку з повних фактичним виконанням.

Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Доводи відповідача про те, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, він не мав доходів та доглядав за непрацездатною матір`ю, яка є пенсіонеркою, як на причину прострочення сплати аліментів, не є такими, що заслуговують на увагу, так як об`єктивних підстав, які перешкоджали відповідачу, який є особою працездатного віку, влаштуватися на роботу та отримувати дохід і сплачувати аліменти на утримання дочки судом не встановлено. Крім того, мати відповідача є пенсіонеркою, тобто має дохід у вигляді пенсії, а тому доводи відповідача, що мати перебуває на його утриманні не заслуговують на увагу і не звільняють відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на дитину.

За таких обставин, враховуючи наявні у справі докази, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з 14 вересня 2020 року по квітень 2021 року, проте з врахуванням ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, а саме - 5568 грн. 80 коп.

Крім того, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а тому підстав для покладення таких витрат на відповідача на час постановлення рішення не має.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання стягнення витрат по сплаті судового збору. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення пені по аліментах звільнена від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору мають бути покладені на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, як це передбачено ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 185, 196 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 5568 грн. 80 коп. (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім грн. 80 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 176 грн. 42 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя