Справа №442/4607/21
Провадження №2/442/1067/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої - судді Грицай М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 29.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_2 , актовий запис № 415. У шлюбі з відповідачем спільних дітей немає. Шлюбні відносини припинились, більше трьох років живуть порізно, будь-яких стосунків не підтримують.

Враховуючи вищевикладене, просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Від адвоката С.Семковича, який діє в інтересах позивача, надійшло клопотання про задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про те, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає повністю.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 29 серпня 2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено відповідний актовий запис за № 415.

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, беручи до уваги те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, та з урахуванням того, що сторони фактично припинили будь-які подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позивач скористався своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, а відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 415.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908,00 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 22.09.2021.

Суддя Марія Грицай