Справа № 444/2147/21
Провадження № 2/444/871/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

16 вересня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання права власності на частку нерухомого спадкового майна за заповітом колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання права власності на частку нерухомого спадкового майна за заповітом колишнього колгоспного типу двору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батьки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживали в АДРЕСА_1 (колишнього Жовківського району Львівської області) в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значився її батько - ОСОБА_2 , членами двору були мати позивачки - ОСОБА_3 та брат позивачки ОСОБА_4 , що стверджено виписками із погосподарської книги по Кунинській сільській раді. Право власності двору було зареєстровано на ім`я батька як голови двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Після смерті батька належну йому 1/3 частки будинку успадкував брат ОСОБА_4 , а також зареєстрував свою частку 1/3 частку як члена двору ще при житті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 . При житті мати склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Заповіт посвідчено 23.12.2011 року Кунинською сільською радою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат ОСОБА_4 , і після його смерті за заповітом належну йому частку в будинку в АДРЕСА_1 успадкував його син ОСОБА_5 .

Після смерті матері позивачка звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори про спадкування, де відкрито спадкову справу № 518/2012 і їй 19.11.2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме майновий пай та земельну частку (пай), а щодо видачі свідоцтва про спадкування 1/3 частки майна двору, право на яку мала мати позивачки, відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу на її ім`я матері на належну їй частку.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно до чинного на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Отже всі члени двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_2 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/ 3 частині кожний. Просить задовольнити її позов та визнати за нею позивачкою в справі ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 77,5 кв.м, житлова 53,9 кв.м, допоміжна 23,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні.

17.08.2021 року судом для повноти дослідження обставин справи в Жовківській державній нотаріальній конторі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.09.2021 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 17.08.2021 року надійшла належно засвідчена копія спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в підготовче судове засідання не прибула, однак позивачем подано на адресу суду заяву, в якій вона просять справу розглядати у її відсутності та позовні вимоги підтримує. (арк.спр. 41). Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду міська рада направила листа в якому зазначила, що заперечень щодо позову немає, просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника (арк.спр.40).

Представник третьої особи: Жовківської державної нотаріальної контори Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, однак, на адресу суду на ухвалу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, зазначено, що нотаріальна контора просить дану справу розглядати у відсутності її представника.

З урахуванням наведеного, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши належно засвідчену копію спадкової справи №518/2012 (заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 оку померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (акт. запис №07) виданою виконавчим комітетом Кунинською сільською ради Жовківського району Львівської області (арк. спр.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (акт. запис №06) виданою виконавчим комітетом Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області (арк. спр.6).

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Кам`янка-Бузьким ЗАГС Львівської області встановлено, що позивач у зв`язку із одруженням від 20.06.1989 року своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " змінила на прізвище чоловіка " ОСОБА_7 " (арк. спр. 7).

Копією свідоцтва про народження позивача, серії НОМЕР_4 стверджується, що померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були батьками позивача (арк. спр. 7).

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання її права власності на 1/3 частки майна колишнього колгоспного типу двору, право на яке мала її мати ОСОБА_3 .

Про те, що господарство в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору стверджено копією свідоцтва про право власності на будівлі, яке видано на ім`я голови двору ОСОБА_2 (арк.спр.11).

Із виписки з погосподарської книги Кунинської сільської ради народних депутатів за 1986-1990 роки №517 від 09.07.2021 року встановлено, що в АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_5 , тип двору станом на 30.06.1990 року колгоспний, головою двору зазначено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син. Власником житла станом на 30.06.1990 року був ОСОБА_2 . При будинку 0,38 га., з них під будівлями 0,01 га. (арк. спр. 15).

Із виписки з погосподарської книги Кунинської сільської ради народних депутатів за 1991-1995 роки №518 від 09.07.2021 року встановлено, що в АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_5 , тип двору станом на 15.04.1991 року колгоспний, головою двору зазначено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син. Власником житла станом на 15.04.1991 року був ОСОБА_2 . При будинку 0,38 га. з них під будівлями 0,01 га. (арк. спр. 16).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Особи, які значилася в дворі станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року, тобто всі члени двору, головою якого був ОСОБА_2 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/3 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 голова двору ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Кунинською сільською радою. Після смерті батька позивачки належну їй 1/3 частку в будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , успадкував брат позивачки ОСОБА_4 , який зареєстрував свою частку 1/3 як частку члена двору ще при житті, що стверджується копіями свідоцтв про право власності на нерухоме майно (арк.спр.17-18).

Із копії заповіту посвідченого секретарем Кунинської сільської ради 23.12.2012 року встановлено, що ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла дочці ОСОБА_1 (арк.спр. 9).

Після смерті матері, позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 518/2012 і їй 19.11.2012 року видано свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , а саме на майновий пай в сумі 1549 грн., який знаходиться у власності сільськогосподарського підприємства ТзОВ ім. Б.Хмельницького, Жовківського району Львівської області і належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого Кунинською сільською радою, Жовківського району Львівської області 19.12.2006 року за ЛВ №VІ 342693. Грошових вкладів з відповідними процентами та компенсаційними виплатами, що знаходиться в ТВБВ №10013/0204 філії -Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунках № НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , що належали померлій на підставі ощадних книжок виданих вищевказаним відділенням та на земельну ділянку площею 1.4568 га., що знаходиться на території Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого Жовківською райдержадміністрацією 20.11.2009 року за ЯЕ №536628, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00209, кадастровий номер землі :09:000:0050, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2018 року виданим державним нотаріусом Жовківської ДНК у Львівській області Галань О.Я. (арк.спр.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки ОСОБА_4 , і після його смерті за заповітом належну йому частку в будинку в АДРЕСА_1 успадкував його син ОСОБА_5 , що стверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 02.03.2021 року Жовківською державною нотаріальною конторою, спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з 2/3 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 і в цілому складається з трьох кімнат житловою площею 53.9 кв. метри, коридору, веранди, кладової, загальною площею 77.5 кв. метри, при будинку є господарська будівля з літньою кухнею, сарай, вбиральня, споруди. Частина житлового будинку належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Жовківською державною нотаріальною конторою, Львівської області 19.11.2012 року за реєстром №3285 та свідоцтва про право власності виданого виконкомом Кунинської сільської ради 15.12.2012 року, зареєстрованих в Червоноградському бюро технічної інвентаризації за № 37791368 (арк.спр.19).

Згідно із технічним паспортом виготовленим Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку по АДРЕСА_1 становить 77,5 кв.м, житлова 53,9 кв.м., допоміжні приміщення 23,6 кв.м. (арк. спр. 26-30).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до копії спадкової справи № 518/2012 заведеної Жовківською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області 27.08.2012 року відкрита спадкова справа №518/2012 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем за заповітом майна померлої та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася позивач ОСОБА_1 .

Із листа Жовківської державної нотаріальної контори від 08.07.2021 року встановлено, що державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкоємцем не дотримано Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.15, 4.19 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №296/5, а саме: не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок на члена двору, а саме на ім`я ОСОБА_3 (арк.спр. 20).

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадщину за заповітом позивач ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , прийняла, оскільки звернулася з питанням спадкування за заповітом в передбачений законом шестимісячний строк, що стверджено витягом з спадкового реєстру від 27.08.2012 року (арк.спр. 58).

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, позивачка є такою, що спадщину прийняла, оскільки звернулася із відповідною заявою в передбачений законом шестимісячний строк.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 77,5 кв.м, житлова 53,9 кв.м, допоміжна 23,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.09.2021 року.

Суддя: Олещук М. М.