Справа № 326/2110/21
Провадження № 2/326/448/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку заочного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернулася до суду з позовом в якому просить: 1) визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є її рідним братом по лінії матері. 27.02.2007 на підставі договору дарування вона отримала у власність житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 02.11.2010 в своєму будинку вона зареєструвала ОСОБА_2 за його проханим. ОСОБА_2 за цією адресою не мешкає. Постійне фактичне місце проживання відповідача їй невідоме, оскільки відповідач пиячить та бродяжить по різних адресах. Останнє відоме фактичне місце проживання - у селі Банівка Приморського району. Перешкод з її боку, як власниці будинку, в користуванні відповідачем житловим приміщенням не утворювалось, він за власним бажанням пішов з місця своєї реєстрації ще у травні 2012 року та не став більше проживати за своєю адресою реєстрації. Тобто, 9 років відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем своєї реєстрації, тобто у її будинку. Коли у повсякденному житті виникає питання про кількість проживаючих у будинку, відповідач зараховується як особа, яка проживає у будинку. Це створює для неї зайвих труднощів, оскільки це її власність та вона має право розпоряджатися нею на свій власний розсуд. Зокрема, вона позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, оскільки доходи відповідача повинні враховуватися при її обчисленні, тому отримати субсидію вона не може, враховуючи відсутність у неї можливості надати доходи відповідача. Таким чином, право користування житловим приміщенням відповідач втратив з огляду на неповажні причини його відсутності більше 9 років, тобто понад 12 місяців поспіль. Вона не має можливості звернутися до відповідача, оскільки його місце проживання їй невідоме. Зазначене рішення суду їй необхідно для зняття з реєстрації відповідача та подальшої можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.21). Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки суду не повідомив, його виклик було опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pm.zp.court.gov.ua/sud0822 (а.с.20).

За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору дарування від 27.02.2007, належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,11). У домовій книзі для прописки осіб, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , значиться зареєстрованим з 02.11.2010 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13).

Згідно довідки з місця мешкання № 2581 від 01.10.2021, наданої Виконавчим комітетом Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , 1977 року народження, з братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не мешкає за даною адресою (а.с.5).

Комісія, утворена відповідно до розпорядження голови Приморської міської ради від 10.09.2021 № 227/3 «Про створення комісії з обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 , для складання акту обстеження по виявленню факту не проживання громадян» провела обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 . За результатами якого 24.09.2021 складено акт про те, що за даною адресою мешкає ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 . З тверджень ОСОБА_1 її брат ОСОБА_2 з травня 2012 року не мешкає за даним домоволодінням, а проживає в с. Банівка. Крім того, даний факт підтвердила сусідка ОСОБА_5 та додатково пояснила, що ОСОБА_2 не мешкає за вищевказаною адресою близько п`яти років, іноді він з`являється з нетривалими візитами (а.с.6,9).

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який 9 років не проживає за вказаною адресою, не користується житлом та ніяких витрат що передбачені ст. 156 ЖК України, на його утримання та сплаті комунальних послуг він не несе. Тому суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу, і повинен бути визнаний таким, що втратив право користування даним житлом.

В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 908 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 72, 156 ЖК України, ст. 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 263-265, 268, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Копію рішення направити сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Приморського районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

17.12.21