ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7270/21 Справа № 200/9058/19 Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс, ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі ТОВ «ФК «Поліс»), ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_2 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01;

заборонити будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначених нежитлових приміщень;

заборонити будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, приймати будь-які рішення, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо зазначених нежитлових приміщень;

заборонити будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які записи, змінювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи, скасовувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи щодо зазначених нежитлових приміщень.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що існує ризик настання обставин, які унеможливлять подальше виконання рішення суду у разі задоволення позову та значно ускладнять поновлення прав позивача.

Ухвалою Бабушкінського суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на: нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Заборонено будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо: нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Заборонено будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, приймати будь-які рішення, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо: нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Заборонено будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які записи, змінювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи, скасовувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи щодо: нежитлових приміщень 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлових приміщень 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що існують достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

У вересні 2019 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про відкликання позовної заяви та скасування заходів забезпечення позову.

Заяву мотивовано тим, що 19 вересня 2019 року між ним та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №3 до договору комісії від 04 березня 2019 року №04/03/19, відповідно до якої сторони погодили, що ОСОБА_3 зобов`язується виконати свій обов`язок, обумовлений договором комісії до 07 листопада 2019 року, також домовились, що між ними відсутні будь-які спори щодо виконання умов договору комісії та укладених згідно його умовами інших договорів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року заяву ОСОБА_2 про відкликання позовної заяви та скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «ФК «Поліс», ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості повернуто позивачу.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року у цій справі, зокрема, скасовано арешт на нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Скасовано заборону будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо: нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Скасовано заборону будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, приймати будь-які рішення, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо: нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Скасовано заборону будь-яким особам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наділені повноваженнями державних реєстраторів, зокрема, але не виключно, будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, а також будь-яким іншим особам, що наділені повноваженнями відповідно до законодавства України вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які записи, змінювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи, скасовувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які записи щодо: нежитлових приміщень 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлових приміщень 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 ще не відкрито, тому наявні підстави для повернення позовної заяви відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Не погодившись з таким рішенням, особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу особи ОСОБА_1 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року про забезпечення позову задоволено частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року скасовано.

Суд постановив, що оскільки ухвала про застосування заходів забезпечення позову була скасована ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року, то відповідно й скасовано заходи забезпечення позову, у зв`язку з чим відсутня необхідність у розгляді по суті заяви ОСОБА_2 про забезпечення заходів позову.

Постановою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що скасувавши ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року, апеляційний суд, зокрема, не проаналізував дії ОСОБА_1 щодо подання апеляційної скарги на ухвалу суду на відповідність принципу добросовісного користування процесуальними правами, з урахуванням положень пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами та дослідивши обставини по справі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Бабушкінського суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчинення певних дій відносно майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101; нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв. м, в літ. «А-4», на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Не погодившись із таким рішенням, особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, зазначивши, що має майнові права на нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101 та на нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до наданої заявником довідки з реєстру спірне майно передано в іпотеку, де іпотекодавець ОСОБА_1 та іпотекодержатель ОСОБА_5 , дата реєстрації запису про іпотеку 27 липня 2018 року.

Також відповідно до довідки вказане нерухоме майно знаходиться в іпотеці у ТОВ «ФК «Поліс», де іпотекодавець ОСОБА_6 , дата реєстрації запису про іпотеку 22 березня 2019 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданий ТОВ «ФК «Поліс», відповідно до якого 22 березня 2019 року ТОВ «ФК «Поліс» зареєструвала право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-5, 4-6, 4-7а в літ. «А-16», загальною площею 79,4 кв. м, на АДРЕСА_1 , та на нежитлові приміщення 1-го поверху № № 4-1, 4-2, 4-2а, 4-3, 4-4, 4-7, 4-8 в літ. «А-16», загальною площею 71,8 кв. м, на АДРЕСА_1 .

Отже, на час постановлення оскаржуванної ухвали суду першої інстанції, власником майно було ТОВ «ФК «Поліс», що підтверджується матеріалами справи.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Бабушкінського суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року, ОСОБА_1 вказував на те, що цим судовим рішенням порушено його права та інтереси, як власника нерухомого майна, на яке накладено арешт ухвалою суду. Проте, під час апеляційного розгляду встановлено, що на час постановлення оскаржувної ухвали власником майна було ТОВ «ФК «Поліс».

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не брав участі у справі, а оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, оскаржувана ухвала будь-яких висновків відносно ОСОБА_1 не містить.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France», заява № 13343/87) від 04 грудня 1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права». Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Згідно ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст.6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).

Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п.1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення Європейського суду з прав людини «Тіннеллі та сини, Лтд та ін.», «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства»).

Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення Європейського суду з прав людини «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції»).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

ЦПК України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Так, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ст. 352 ЦПК України, повинна довести, наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд в своїй постанові від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17 наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі №62/112 та у постанові від 13 вересня 2019 року у справі №916/914/19.

З огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , який не брав участі у розгляді справи та подав апеляційну скаргу, не надав належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваною ухвалою у розумінні положень ст. 352 ЦПК України вирішено питання про права та інтереси.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року розгляду по суті не підлягає, а апеляційне провадження по ній підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 362, 367 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс, ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров