ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3055/21

Головуючий у першій інстанції - Карпусь І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1612/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Шарапової О.Л.,

суддів - Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.,

секретар : Шапко В.М.

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Ніжинська міська рада Чернігівської області

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року.

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 3/10 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що він проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та є власником 7/10 часток вказаного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 вересня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 вересня 2020 року. Власником інших 3/10 часток будинку згідно договору купівлі - продажу від 02 серпня 1973 року був колишній співмешканець його баби - ОСОБА_2 , який у 1981 році помер. Він проживає у будинку все своє життя, зареєстрований у ньому з 23.12.1993 року. Добросовісно, безперервно та відкрито володіючи 3/10 часткою зазначеного житлового будинку, яка не є виділеною, більше десяти років, вважає, що набув право власності на це майно за набувальною давністю.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що добросовісність у нього виникла після смерті ОСОБА_2 у 1981 році. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що ним було дотримано основних вимог для набуття права власності за набувальною давністю, оскільки він, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном, був впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач є власником 7/10 часток житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.4-5)

Інша 3/10 частка вказаного будинку належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18,19, 48).

Спадкова справа після померлого ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 67-69).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю.

Проте, з таким висновком суду не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач більше ніж протягом 10 років відкрито володів 3/10 частинами жилого будинку по АДРЕСА_1 ; вказана частина житлового будинку за життя належала ОСОБА_2 , після смерті якого спадкова справа не заводилась, а тому позивач, з урахуванням приписів ст.. 344ЦК України, набув право власності за це нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст.376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.. Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року - скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ; РООКПП НОМЕР_1 ) право власності на 3/10 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча: Судді: