Номер справи 220/2068/20
Номер провадження № 2/220/108/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

при секретарі - Демішеві А.О.;

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Дудко М.О.;

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , яка звернулася до суду в особі представника, адвоката Шепель Марини Анатоліївни, до відповідача ТзОВ «Южноє», третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, заподіяної в результаті ДТП,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом в особі представника, адвоката Шепель Марини Анатоліївни, до відповідача ТзОВ «Южноє», третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, заподіяної в результаті ДТП.

Вимоги позивача мотивовано обов`язком роботодавця відшкодувати шкоду завдану його працівником при виконанні ним своїх трудових обов`язків.

Відповідач, у відзиві на позов та усних поясненнях представника проти позову заперечив, посилаючись на відсутність вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, Крім того, транспортний засіб, на якому ОСОБА_3 потрапив у ДТП не належить ТОВ "Южноє", в день, коли сталось ДТП ОСОБА_3 було відсторонено від роботи та звільнено, отже подія сталась не під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Розгляд справи, призначений вперше на 22 січня 2021 року неодноразово відкладався, у т.ч. за заявою представника позивача, востаннє на 16 вересня 2021 року.

Третя особа, його представник в судове засідання не з`явились, заявили про можливість розгляду справи без їх участі.

Інші учасники справи проти розгляду без участі третьої особи не заперечили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судом встановлено:

26 серпня 2019 року о 14 год 45 хв, в селі Керменчик Великоновосілківського району Донецької області по вулиці Івана Багряного між автомобілем «Хюндай Туксон» державний номерний знак НОМЕР_1 яким керувала ОСОБА_2 та трактором Т-25 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На місце ДТП прибули поліцейські Великоновосілківського ВП де слідчим складено протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди, отримано пояснення учасників.

Відповідно до змісту протоколу, автомобіль «Хюндай Туксон» розташований лівою стороною на лівому узбіччі, правою стороною на проїжджій частині, трактор Т-25 розташований посередині проїжджої частини під кутом 90 о

Сліди шин від гальмування правого заднього колеса-3,30 м, лівого заднього колеса 2,30м.

Від автомобіля відокремлені пластмасова накладка переднього крила, праве дзеркало заднього виду та пластмасовий корпус від нього.

До протоколу долучено схему ДТП, пояснення учасників ДТП та фототаблицю.

На підставі матеріалів ДТП, складено протоколи про адміністративні правопорушення які скеровано до суду для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності.

У постанові від 07 лютого 2020 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку, протягом якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що 26 серпня 2019 року о 14 год. 45 хв., в селі Кременчик, по вулиці Івана Багряного, Великоновосілківського району Донецької області ОСОБА_3 керував трактором Т-25 н/з НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п. 29.а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в ЦРЛ смт. Велика Новосілка.

Доказів встановлення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суду не надано.

В свою чергу, постановою від 06 серпня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В межах справи про адміністративне правопорушення проведено судову авто-технічну експертизу за результатами якої зроблено висновок № 1/19/97 від 30 червня 2020 року про таке:

1.З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, водій трактора Т-25 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуючи вказівки п.11.1. ПДР України, де сказано, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16., 5.17.1, 5.17.2, або за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, повинен був перед зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечно та не створить небезпеки для руху іншим учасникам руху, а саме автомобілю «Hyundai Tucson», р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , тобто водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1., п.11.3. Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Hyundai Tucson», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме з моменту початку зміни напрямку руху Трактор Т-25 (початку виконання небезпечних маневрів на дорозі), у бік смуги руху керованого нею автомобіля, повинна була вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто повинна була діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України.

2. З технічної точки зору водій трактора Т-25 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 виконуючи вимоги п.10.1. ПДР України мав технічну можливість запобігти настанню даної ДТП.

Із технічної точки зору водій автомобіля «Hyundai Tucson», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 , при виявленні небезпеки для руху та виїхавши на ліве по ходу свого руху узбіччя, для звільнення проїжджої частини, та зупинивши свій автомобіль до зіткнення, враховуючи небезпечні маневри трактору Т-25, пов`язані з виїздом на зустрічну смугу руху, виконуючи вимоги п.12.3. ПДР України не мала технічної можливості запобігти зіткненню.

3. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, враховуючи небезпечні маневри трактору Т-25, пов`язані з виїздом на смугу зустрічного руху, дії водія ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.10.1, п. 11.3. Правил дорожнього руху України.

4.З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, дії водія трактора Т-25 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п.10.1. Правил дорожнього руху України, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_3 , виконуючи вищезгадані вимоги Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дану дорожньо-транспортну пригоду.

5.Водій трактора Т-25 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 виконуючи вимоги п.10.1. ПДР України міг запобігти зіткненню з автомобілем «Hyundai Tucson», р/н НОМЕР_4 , який в цей момент , згідно показів ОСОБА_2 знаходився на правому узбіччі в нерухомому стані.

Слід звернути увагу й на те, що вихідні дані для експертного дослідження були надані лише одним учасником ДТП ОСОБА_2 , в пистмовому вигляді без надання пояснень в судовому засіданні із розясненням їй права відмовитись надавати пояснення та попередження про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень.

Представником ОСОБА_2 надано висновок експертного дослідження № 9-6 від 04.05.2020 Запорізького НД ЕКЦ МВС України згідно якого: в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України; водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення виконанням вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_2 своїми односторонніми діями не мала технічної можливості уникнути зіткнення з трактором Т-25; дії водія трактора Т-25 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі звітом №203 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 10 жовтня 2019 року станом на дату ДТП 26 серпня 2019 року вартість відновлювального ремонту становить 194097,11 грн., величина втрати товарної вартості 22133,57 грн. вартість завданого матеріального збитку 216230,68 грн.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Донецькій області №0500-0501-8/4584 від 13 березня 2020 року, у період з березня по серпень 2019 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Южноє".

За твердженням позивача, її представника, ДТП сталось з вини водія трактора Т-25, власником якого є ТОВ "Южноє" під час виконання водієм своїх трудових обов`язків.

Такий висновок позивач зробила з того, що трактор органами правопорядку було передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ "Южноє" (а.с.55).

В той же час, згідно із відповіддю ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області (вих-28-33/1150 від 03 березня 2020 року а.с.75) інформація про реєстрацію трактора Т-25 ДНЗ НОМЕР_2 , зокрема за ТОВ "Южноє" відсутня.

Відповідно до акта огляду працівника на встановлення факту спяніння №7 складеного 26 серпня 2019 року о 07 год. 30 хв. медичною сестрою ОСОБА_4 в присутності заступника директора та начальника охорони ТОВ "Южноє", ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, цього ж дня був відсторонений та звільнений з роботи наказом №66/К від 26 серпня 2019 року.

Згідно із наказом про організацію бухгалтерського обліку та документообігу на підприємстві №80 від 16 вересня 2018 року, нарахування заробірньої плати трактористам, облік та списання ПММ здійснюється на підставі подорожніх та дорожніх листів, реєстр видачі яких здійснюється у книзі реєстрації обліку подорожніх листів.

Як вбачається з витягу з книги обліку реєстрації подорожніх листів ТОВ "Южноє", дорожний лист 26 серпня 2019 року на імя ОСОБА_3 та на виконання робіт на тракторі Т-25 не видавався.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). За вказаною статтею несуть цивільно правову відповідальність особи, винними діями яких заподіяна шкода джерелу підвищеної небезпеки і які самі не є потерпілими внаслідок шкоди, заподіяної цим джерелом підвищеної небезпеки.

Ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В порядку ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб - то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Документів, які посвідчують право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб трактор Т-25 до матеріалів справи не долучено.

Відомості про приналежність трактора Т-25 ДНЗ 8125ЕГ ТОВ "Южноє" в органу реєстрації таких транспортних засобів відсутня.

З витягу з книги обліку реєстрації подорожніх листів ТОВ "Южноє", вбачається, що дорожний лист 26 серпня 2019 року на імя ОСОБА_3 та на виконання робіт на тракторі Т-25 не видавався.

Наведене спростовує твердження позивача про вчинення ДТП працівником ТОВ "Южноє"під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Доказів на підтвердження іншого позивачем не представлено.

При цьому, суд критично оцінює долучені позивачем пояснення медсестри ТОВ "Южноє" Біленької Н.А. дані нею на місці ДТП 26 серпня 2019 року, про те, що в цей день вона на роботу не виходила і водіїв на лінію не випускала, як такі, що спростовуються оригіналами долучених відповідачем документів, в той час як перед відібранням пояснень її про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень не попереджали.

Своїм правом на виклик та допит в якості свідка ОСОБА_5 в суді позивач не скористалась.

За таких обставин, підстав для стягнення шкоди завданої ДТП з ТОВ "Южноє" у суду немає.

на підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13,81,223,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 24 вересня 2021 року.

Суддя Г.М. Яненко