Справа № 367/4543/19
Провадження № 2/185/2902/21
У Х В А Л А

27 вересня 2021 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, а також виїзд та в`їзд з тимчасово непідконтрольної території України без згоди та супроводу батька

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Линника В.Я. від 19 березня 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, а також виїзд та в`їзд з тимчасово непідконтрольної території України без згоди та супроводу батька передано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

22 липня 2021 року цивільна справа № 367/4543/19 надійшла на адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Вказана позовна заява була передана судді Головіну В.О. канцелярією суду 23 липня 2021 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року позовну заяву залишено без рухута надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, виходячи з наступного.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 4, п. 5, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що предмет спору носить загальний характер, а позовні вимоги не містить чіткого визначення країни, до якої має намір виїхати позивач з дитиною, що є порушенням діючого законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями.

Позивачу запропоновано викласти обставини в обґрунтування пред`явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, зазначити державу прямування, терміни перебування і цій державі, на який бажає виїхати з дитиною без супроводу батька, якими доказами підтверджуються ці обставини, надати докази зазначених обставин.

Крім того, в позовній заяві позивач не посилається на докази, які б свідчили про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

За вимогами Сімейного Кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» питання про тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, а тому при розгляді цих справ є обов`язковою участь органу опіки та піклування, який на підставі ч. 5 ст. 19 СК України має надавати суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Однак позивачем не зазначено у позовній заяві чи зверталась вона до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, позивачкою не залучено до участі в справі в якості третьої особи із зазначення її процесуального статусу відповідно до положень ст. 53 ЦПК України, відповідний орган, що здійснює захист прав та інтересів неповнолітніх дітей, оскільки спірні правовідносини безпосередньо пов`язані з вирішенням прав малолітньої дитини та рішення суду може вплинути на права та обов`язки зазначених осіб.

На виконання ухвали суду від 27 липня 2021 року на електронну пошту суду 17 вересня 2021 року від позивача надійшла заява з додатками.

За вимогами ч.2 ст.183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

При цьому, у відповідності до ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що заява про усунення недоліків не скріплено електронним цифровим підписом, суд приходить до висновку, що її слід повернути позивачу без розгляду.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху з пропозицією усунути недоліки була отримана позивачем 13 вересня 2021 року, враховуючи, що заява позивача від 17 вересня 2021 року повернута без розгляду,таким чином у встановлений судом строк та на теперішній час недоліки зазначені в ухвалі від 27 липня 2021 року позивачем не усунуто.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

Оскільки процесуальним законом чітко встановлені вимоги до оформлення позовної заяви, судом в ухвалі про залишення позову без руху наголошено на необхідності усунення конкретних недоліків позовної заяви, а позивач, отримавши та ознайомившись із такою ухвалою, у наданий судом термін вказані недоліки не усунув, тому позовну заяву суд вимушений вважати неподаною і повернути позивачеві, відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України.

Одночасно із цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 185 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, а також виїзд та в`їзд з тимчасово непідконтрольної території України без згоди та супроводу батька вважати не поданою та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін