Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/897/21
Провадження №: 4-с/332/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заінтересована особа: ОСОБА_2 , яка обґрунтована наступним.

В Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 66000666 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення центів за період з вересня 2009 року по січень 2021 року в сумі 166432 грн. На сьогоднішній час ОСОБА_1 дізнався, що головним державним виконавцем Рябінським А.В. було винесено постанову 10.08.2021 року про арешт коштів боржника. Але, на адресу боржника не надходила жодна з постанов державного виконавця, чим було порушено його право на ознайомлення та оскарження дій виконавця. В свою чергу, стало відомо що головним державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження накладено арешт на всі рахунки ОСОБА_1 , зокрема рахунок у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335, 9) зарплатний рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 , що є рахунком для отримання та перерахування заробітної пати боржника, що є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 . У зв`язку з цим просить визнати вказані дії держвиконавця незаконними та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.08.2021 року старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рябінського Артура Віталійовича по виконавчому провадженню № 66000666.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою скаргу підтримав та пояснив, що веслі док дій державного виконавця в банку заблокована його зарплатна картка, просив скаргу задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти скарги заперечувала та пояснила, що вищезазначена заборгованість по аліментах не погашена.

Представник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до судового засідання не з`явився та надав суду 27.10.21р. заперечення на скаргу, в яких просив в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити та скаргу розглянути без представника ВДВС. В запереченнях на скаргу зазначене наступне. В Заводському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Півіденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 66000666 з примусового виконання виконавчого листа № 332/897/21 виданого 29.06.2021р. Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2009 року по січень 2021 року в сумі 166432,00грн. 10.08.21р.старшим державним виконавцем Рябінським А.В. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банків учасників обміну шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, а саме: ATКБ «ПРИВАТБАНК», AT«УНІВАРСАЛ БАНК», AT«ОКСІ БАНК»,AT«ТАКСОБАНК», AT"РАЙФФАЙЗЕН БАНК", ПАТ КБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», ПАТ «БАНК ВОСТОК», AT«ПРОКРЕДИТ БАНК», AT"АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ЛЬВІВ", AT«КРЕДОБАНК», AT"АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "КОНКОРД", АТ"ОТП БАНК", AT"ІДЕЯ БАНК", AT"МЕТАБАНК". Крім того, на виконання вимог ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про виконавче провадження» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», що набрав чинності 28.08.2018 року, банк зобов`язаний перевіряти наявність інформації про внесення відомостей про фізичну особу до Єдиного реєстру боржників, а в разі наявності такої інформації повідомляти органи державної виконавчої служби або приватних виконавців.

Проте, рахунки, на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки зі спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, а є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить такого виду рахунків як «зарплатний».

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця від 10 серпня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках, відкритих в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , в тому числі грошові кошти, які розміщені на рахунках в AT«Райффайзен Банк». При цьому, старшим державним виконавцем визначено банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом. Банк не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав виконавцю його постанову без виконання, хоча це є прямим обов`язком банку і тому, якщо боржник вважає, що його кошти арештовані на рахунку безпідставно, то він має звернутись зі скаргою на дії або бездіяльність саме банку, а не державного виконавця. У листі-повідомленні AT"Райффайзен Банк" від 09.07.2021р. №81-15-9/21990-БТ відсутня інформація про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання. Крім того, не містить підтвердження, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України. У зв`язку з цим просить в задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що в В Заводському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Півіденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 66000666 з примусового виконання виконавчого листа № 332/897/21 виданого 29.06.2021р. Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2009 року по січень 2021 року в сумі 166432,00грн.

10.08.21р.старшим державним виконавцем Рябінським А.В. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банків учасників обміну шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, в т.ч. AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК". Крім того, на виконання вимог ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про виконавче провадження» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», що набрав чинності 28.08.2018 року, банк зобов`язаний перевіряти наявність інформації про внесення відомостей про фізичну особу до Єдиного реєстру боржників, а в разі наявності такої інформації повідомляти органи державної виконавчої служби або приватних виконавців.

Проте, рахунки, на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки зі спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, а є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить такого виду рахунків як «зарплатний».

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, банк може відкрити фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати або ж фізична особа може використовувати для цих цілей будь-який інший власний рахунок. Інформація про те, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, зазначається в додатковому договорі по договору банківського рахунку. Проте, рахунки, на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки зі спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, а є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить такого виду рахунків як «зарплатний».

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греції», заява № 18357/91, від 19 березня 1997 року). Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Пунктом 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), передбачено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20) та від 24 лютого 2021 року у справі № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20).

Постановою старшого державного виконавця від 10 серпня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках, відкритих в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , в тому числі грошові кошти, які розміщені на рахунках в AT «Райффайзен Банк».

При цьому, старшим державним виконавцем визначено банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом. Банк не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав виконавцю його постанову без виконання, хоча це є прямим обов`язком банку і тому, якщо боржник вважає, що його кошти арештовані на рахунку безпідставно, то він має звернутись зі скаргою на дії або бездіяльність саме банку, а не державного виконавця.

У листі-повідомленні AT"Райффайзен Банк" від 09.07.2021р. №81-15-9/21990-БТ відсутня інформація про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання. Крім того, не містить підтвердження, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України.

Отже, будь-яких порушень вимог діючого законодавства державного виконавця, які б могли бути підставою для задоволення скарги, судом не встановлені.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 09.12.2021р.

Суддя Р.В. Сінєльнік