Справа № 219/5496/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі судді Хомченко Л.І.

секретар Гаврилюк К.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м Бахмут

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Званівська сільська рада Про визнання прав і обов`язків засновника.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те ,що ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком позивача - ОСОБА_2 - було засноване Селянське (фермерське) господарство «АТЛАНТА».

Відповідно до п. 1.2 розділу 1 Статуту Селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА» та інформації ЄДРПОУ засновником і головою Господарства є ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача (копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 надається).

Після смерті батька, відкрилася спадщина на нерухоме і рухоме майно, корпоративні права юридичної особи - Селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА».

Позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини після смерті його батька.

Приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В. після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа № 1-2021. В матеріалах спадкової справи № 1-2021 міститься заява № 10 від 01.04.2021 р про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені позивача , в якій він просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Селянське (Фермерське) господарство «АТЛАНТА», ідентифікаційний код юридичної особи 24817266, що розташоване за адресою: село Званівка, Бахмутського району, Донецької області, вулиця Шевченка, будинок 13.

01 квітня 2021 року приватний нотаріус Моісеєнко Н.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на С(Ф)Г «АТЛАНТА», яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно від 01.04.2021 року, відомості стосовно державної реєстрації права власності та документа, що підтверджує право власності спадкодавця на Селянське (фермерське)господарство «АТЛАНТА» як цілісний майновий комплекс відсутні. Рекомендувала звернутися до суду.

Враховуючи, що іншого досудового шляху вирішити питання спадкування корпоративних прав у позивача не має, він вимушений звернутися до суду із цією заявою.

З метою реалізації прав на спадкування за законом, продовження діяльності вказаного підприємства, враховуючи, що інших спадкоємців не має, позивач просить суд визнати за ним права і обов`язки засновника селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА» з наступних підстав.

За життя ОСОБА_4 був засновником та головою селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА», розмір внеску до статутного капіталу - 1000,00 грн. Вказане підтверджується статутом господарства (розділ 7), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3,5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Селянське (фермерське) господарство «АТЛАНТА» як юридична особа не припинилося у зв`язку із смертю спадкодавця ( його засновника), а відтак за наявності інших спадкоємців, які успадкують права засновника, господарська діяльність господарства не може бути продовжена.

Частиною 1 статті 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Отже, С(Ф)Г «АТЛАНТА» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є власністю засновника та входить до складу спадкового майна, право на яке має спадкоємець після смерті ОСОБА_5 .

Дане підприємство є унітарним, його єдиним власником є померлий ОСОБА_4 .

Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону України "Про фермерське господарство"). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає не в спадкуванні права на участь, а в спадкуванні права на частку в статутному (складеному) капіталі, оскільки право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини, залежить від кола учасників фермерського господарства (пункт 2 частини першої статті 1219 Цивільного кодексу України).

Тобто само господарство, юридична особа, як предмет цивільного обороту, є об`єктом спадкування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Разом з тим, ч.1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» щодо спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) містить загальну відсилочну норму, а саме: успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Так, згідно норм статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуватись можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є фермерське господарство.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В той же час ст. 1219 ЦК України містить перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, приходимо до висновку, що майнові права засновника фермерського господарства у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять до складу спадщини.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що згідно із загальнодозвільним принципом правового регулювання, який поширюється на сферу правомірних приватних відносин (зокрема, на відносини спадкування), дозволено те, що не заборонено законом. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону № 973-IV). Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (пункт «а» частини першої статті 14 Закону № 973-IV). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону № 973-IV). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 Закону № 973-IV). До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону № 973-IV).

За змістом вказаних приписів саме селянське (фермерське) господарство, зареєстроване як юридична особа, є власником цілісного майнового комплексу, а не засновник або член такого господарства. Тому саме права та обов;язки засновника господарства можуть бути успадковані.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі статтею 23 цього Закону у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Аналогічна норма прописана у п. 16.2 розділу 16 Статуту С(Ф)Г «АТЛАНТА»

Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, висловив бажання продовжити діяльність фермерського господарства, то визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті його батька прав і обов`язків засновника С(Ф)Г «АТЛАНТА» є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника і до позивача повинні перейти права та обов`язки саме засновника зазначеного господарства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З урахуванням викладеного, чітко вбачається, що вказана нотаріусом обставина для відмови - відсутність зареєстрованого права власності за господарством майна як цілісного майнового комплексу не може бути перешкодою в реалізації права особи на отримання спадщини, бо є неправильним в трактуванні вимог ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство»

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, наявні всі законні підстави для задоволення позову ОСОБА_6 .

Враховуючи предмет позову, для всебічного і повного розгляду справи витребувати документи у різних установ, розгляд справи повинен бути розглянутий в порядку загального позовного провадження.

Цією заявою позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову до відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1219, 1261, 1268 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст. 4,19,175,177 ЦПК України, -просив

1.Прийняти позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження.

2. Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ,у порядку спадкування за законом на усі права та обов`язки засновника Селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24817266, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10.01.2006 р № 0000209), після смерті його батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3.Витребувати у приватного нотаріуса МОІСЕЄНКО НАТАЛІ ВІКТОРІВНИ (84506 м.Бахмут, вул. Ювілейна, будинок 8/2) наявну інформацію щодо спадкової справи № 1-2021, відкритої після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4.Судові витрати покласти на позивача.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача .

Представник відповідача до судового засідання не з`явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином .

Дослідив матеріали справи суд встанови наступні обставини .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком позивача - ОСОБА_2 - було засноване Селянське (фермерське) господарство «АТЛАНТА».

Відповідно до п. 1.2 розділу 1 Статуту Селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА» та інформації ЄДРПОУ засновником і головою Господарства є ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ..

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на нерухоме і рухоме майно, корпоративні права юридичної особи - Селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА».

Позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини після смерті його батька.

Приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісеєнко Н.В. після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа № 1-2021. В матеріалах спадкової справи № 1-2021 міститься заява № 10 від 01.04.2021 р про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені позивача , в якій він просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Селянське (Фермерське) господарство «АТЛАНТА», ідентифікаційний код юридичної особи 24817266, що розташоване за адресою: село Званівка, Бахмутського району, Донецької області, вулиця Шевченка, будинок 13.

01 квітня 2021 року приватний нотаріус Моісеєнко Н.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на С(Ф)Г «АТЛАНТА», яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно від 01.04.2021 року, відомості стосовно державної реєстрації права власності та документа, що підтверджує право власності спадкодавця на Селянське (фермерське)господарство «АТЛАНТА» як цілісний майновий комплекс відсутні. Рекомендувала звернутися до суду.

За життя ОСОБА_4 був засновником та головою селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА», розмір внеску до статутного капіталу - 1000,00 грн. Вказане підтверджується статутом господарства (розділ 7), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3,5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Селянське (фермерське) господарство «АТЛАНТА» як юридична особа не припинилося у зв`язку із смертю спадкодавця ( його засновника), а відтак за наявності інших спадкоємців, які успадкують права засновника, господарська діяльність господарства не може бути продовжена.

Частиною 1 статті 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Отже, С(Ф)Г «АТЛАНТА» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є власністю засновника та входить до складу спадкового майна, право на яке має спадкоємець після смерті ОСОБА_5 .

Дане підприємство є унітарним, його єдиним власником є померлий ОСОБА_4 .

Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону України "Про фермерське господарство"). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає не в спадкуванні права на участь, а в спадкуванні права на частку в статутному (складеному) капіталі, оскільки право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини, залежить від кола учасників фермерського господарства (пункт 2 частини першої статті 1219 Цивільного кодексу України).

Тобто само господарство, юридична особа, як предмет цивільного обороту, є об`єктом спадкування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Разом з тим, ч.1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» щодо спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) містить загальну відсилочну норму, а саме: успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Так, згідно норм статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуватись можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є фермерське господарство.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В той же час ст. 1219 ЦК України містить перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, приходимо до висновку, що майнові права засновника фермерського господарства у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять до складу спадщини.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що згідно із загальнодозвільним принципом правового регулювання, який поширюється на сферу правомірних приватних відносин (зокрема, на відносини спадкування), дозволено те, що не заборонено законом. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону № 973-IV). Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (пункт «а» частини першої статті 14 Закону № 973-IV). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону № 973-IV). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 Закону № 973-IV). До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону № 973-IV).

За змістом вказаних приписів саме селянське (фермерське) господарство, зареєстроване як юридична особа, є власником цілісного майнового комплексу, а не засновник або член такого господарства. Тому саме права та обов;язки засновника господарства можуть бути успадковані.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі статтею 23 цього Закону у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Аналогічна норма прописана у п. 16.2 розділу 16 Статуту С(Ф)Г «АТЛАНТА»

Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, висловив бажання продовжити діяльність фермерського господарства, то визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті його батька прав і обов`язків засновника С(Ф)Г «АТЛАНТА» є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника і до позивача повинні перейти права та обов`язки саме засновника зазначеного господарства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З урахуванням викладеного, чітко вбачається, що вказана нотаріусом обставина для відмови - відсутність зареєстрованого права власності за господарством майна як цілісного майнового комплексу не може бути перешкодою в реалізації права особи на отримання спадщини, бо є неправильним в трактуванні вимог ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство»

За таких обставини , враховуючи фактичні обставини справи, наявні всі законні підстави для задоволення позову ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1219, 1261, 1268 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст. 4,19,175,177,265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовом ОСОБА_1 до Званівська сільська рада Про визнання прав і обов`язків засновника задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ,у порядку спадкування за законом на усі права та обов`язки засновника Селянського (фермерського) господарства «АТЛАНТА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24817266, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10.01.2006 р № 0000209), після смерті його батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області .

Суддя Л.І. Хомченко