Номер провадження 6/756/969/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання- Михнюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСАП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні 48636579 по справі №2-428/2011 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що 10 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 260/П/27/2008-840 за умовами якого, банк надав в позику 165957 дол. США для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу нерухомого майна земельної ділянки. З метою забезпечення виконання грошового зобов`язання укладено договір іпотеки.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2011 року задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 кредитну заборгованість в сумі 1763921 грн. на користь ПАТ КБ «Надра». Видано виконавчі листи. Відділом ДВС відкрито 16 грудня 2014 року виконавче провадження.

Посилаючись на ту обставину, що за договором відступлення права вимоги ПАТ КБ «Надра» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «АСАП» за договором від 04 вересня 2020 року.

Надалі ТОВ «ФК «АСАП» за договором від 21 серпня 2021 року відступило право вимоги ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС». Останній, відступив право вимоги за договором від 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 , яка стала новим кредитором за кредитним договором № 260/П/27/2008-840 від 10 червня 2008 року.

Посилаючись на положення ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, що відбулась заміна кредитора заявник ОСОБА_1 просить замінити первісного кредитора.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2021 року справа передана на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлялися засобами поштового зв`язку.

Від заявника ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, докази подані в обґрунтування заяви, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09 листопада 2011 року задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 кредитну заборгованість в сумі 1763921 грн. на користь ПАТ КБ «Надра». Рішення набрало законної сили 26 квітня 2012 року (а.с. 56,58).

Згідно договору про відступлення права вимоги від 07 травня 2020 року ПАТ КБ «Надра» відступив право вимоги за кредитним договором № 260/П/27/2008-840 ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій», що підтверджується договором, протоколом електронного аукціону та витягом по відступленим кредитним договорам (а.с.21-31).

Згідно зі дослідженого договору № 260/П/27/2008-840-1 про відступлення прав вимоги від 04 вересня 2020 року ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» відступило право вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 ТОВ «Фінансова компанія «АСАП» (а.с. 32-37).

За Договором № 260/П/27/2008-840-3 від 28 серпня 2021 року ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» відступило право вимоги за кредитним договором № 260/П/27/2008-840 від 10 червня 2008 року ОСОБА_1 (а.с. 38-42).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18, у Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 2-3897/10.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом із тим згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З огляду на досліджені судом докази, в їх сукупності, приходжу до переконання що заявником ОСОБА_1 не надано доказів відступлення права вимоги ТОВ «ФК «АСАП» за кредитним договором на користь ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС».

З огляду на відсутність документального підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», суд не може встановити обставини переходу від останнього права вимоги до ОСОБА_1 .

Отже, дослідженими матеріалами справи не доведений факт набуття заявником ОСОБА_1 права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 260/П/27/2008-840 від 10 червня 2008 року. З огляду на відсутність договору відступлення права вимоги ТОВ «ФК «АСАП» на користь ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 512 ЦК України, ст.ст. 259-261, 353-354, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСАП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 29 грудня 2021 року.

Суддя І. С. Шролик