Справа № 456/5057/21
Провадження № 2/456/1389/2021
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2021 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

сторони у справі:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України;

відповідач ОСОБА_1 ;

вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу;

розглянувши дану цивільну справу у залі судових засідань у приміщенні суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її сторін та без проведення судового засідання, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі уповноваженої представниці за довіреністю Батенко Є.Г. (довіреність від 27.05.2021 року за вих. № 4-09/165, належно засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви) 01.10.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла на адресу суду поштовим зв`язком 05.10.2021 року за вх. № 19240), в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_1 у порядку регресу майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 17 810 грн. 68 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду, у розмірі 2 270 грн., позивач просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що 08.09.2018 року на автошляху Київ-Суми (у напрямку с. Гоголів Броварського району Київської області, 33-й км) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О. від 29.10.2018 року відповідача визнано винуватим у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на нього відповідне адміністративне стягнення. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим відповідна регламентна виплата потерпілій особі була здійснена позивачем, а її розмір, з урахуванням витрат на сбір документів та визначення розміру шкоди, становить 17 810 грн. 68 коп.. Позивач стверджує, що саме відповідач, як винна у дорожньо-транспортній пригоді особа, повинен відшкодувати йому зазначену майнову шкоду, у порядку регресу. З метою отримання відшкодованого замість відповідача розміру збитків, позивач звернувся до останнього із вимогою про відшкодування такого, однак відповідна вимога була відповідачем проігнорована. З огляду на вказане, позивач, посилаючись на положення статей 12, 14, 512, 514, 526, 1166, 1187, 1191-1192 ЦК України, за захистом своїх порушених прав змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до нього про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу, не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та інших її учасників, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку, до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 22.10.2021 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який у позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у залі судових засідань приміщення суду, розміщеного по вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області, 26.11.2021 року о 09.30 год., без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 26.11.2021 року судовий розгляд цієї справи відкладено та ухвалено проводити її у порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань приміщення суду, розміщеного по вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області, 28.12.2021 року о 12.30 год., без проведення судового засідання, за наявними у цій справі матеріалами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказів регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав Моторного (транспортного) страхового бюро України за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав ОСОБА_1 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Судом встановлено, що 08.09.2018 року на ділянці автодороги Київ-Суми, що у с. Гоголів Броварського району Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва автомобілі зазнали механічних ушкоджень, що стверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2018 року (копії містяться у справі, а. с. 7).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28.03.2017 року (копія міститься у справі, а. с. 8), власником транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди та станом на дату ухвалення даного рішення у справі, був та є ОСОБА_3 ..

Як вбачається з постанови судді Бровасрьского міськрайонного суду Київської області Білик Г.О., винесеної 29.10.2018 року у справі № 361/6028/18, провадження № 3/361/2810/18, котра 09.11.2018 року набрала законної сили (копія міститься у справі, а. с. 5), у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано винуватим відповідача та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на той час становило 340 грн..

Суд, у межах пред`явлених у даній справі позовних вимог про правові наслідки дій відповідача, стосовно якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, котра набрала законної сили, приймає таку постанову до уваги як обов`язкову у питанні, чи мала місце така дія та чи вчинена вона з вини відповідача, у зв`язку з чим оцінку обставині щодо вини відповідача у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі водія ОСОБА_2 , який керував належним ОСОБА_3 транспортним засобом, не надає, а вина відповідача у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди вважається встановленою у межах справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля ВАЗ моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не була застрахована у визначеному законом порядку, з огляду на що 11.09.2018 року водій автомобіля марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повідомив про дорожньо-транспортну пригоду Моторне (транспортне) страхове бюро України (копія міститься у справі, а. с. 6), про що була заведена справа № 52665.

У свою чергу, 01.10.2018 року власник автомобіля марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся у Моторне (транспортне) страхове бюро України із заявою на виплату страхового відшкодування (копія міститься у справі, а. с. 27).

На замовлення позивача 26.10.2018 року експертом-товарознавцем Громовим А.М. було проведено автотоварознавче експертне дослідження автомобіля марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , про що було складено висновок за № 364 (копія міститься у справі. а. с. 11-26), згідно котрого витрати на відновлювальний ремонт зазначеного транспортного засобу перевищують його вартість до настання дорожньо-транспортної пригоди. У свою чергу ринкова вартість зазначеного транспортного засобу станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди становить 31 840 грн. 08 коп., а вартість його відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових цього автомобіля внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, з врахуванням результатів його обстеження 26.10.2018 року, в цінах на дату обстеження, з врахуванням ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 33 451 грн. 20 коп..

Як вбачається з розрахунку вартості колісного транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди та розміру регламентної виплати від 01.12.2018 року (копія міститься у справі. а. с. 23-26), середня ринкова вартість цього автомобіля у пошкодженому стані становить 15 708 грн.. Отже, розмір регламентної виплати було визначено позивачем у сумі 16 132 грн. 08 коп. (31 840 грн. 15 708 грн. = 16 132 грн. 08 коп.).

Відповідно до наказу від 27.12.2018 року за № 11993 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 » (копія міститься у справі, а. с. 31) позивач відшкодував влснику транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 16 132 грн. 08 коп. за платіжним дорученням від 27.12.2018 року за № 1015072 (копія міститься у справі, а. с. 34).

Крім того позивачем було понесено витрати, пов`язані з виготовленням на його замовлення 26.10.2018 року експертом-товарознавцем Громовим А.М. висновку автотоварознавчого експертного дослідження автомобіля марки ВАЗ моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , за № 364, у сумі 1 678 грн. 60 коп., що підтверджується рахунком-фактурою від 26.10.2018 року за № 421 (копія міститься у справі, а. с. 32), актом виконаних робіт від 26.10.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 33) та платіжним дорученням від 30.11.2018 року за № 1014396 (копія міститься у справі, а. с. 34).

Отже, загальний розмір заподіяної позивачем майнової шкоди, пов`язаний із визначенням розміру та здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, котра трапилася з вини відповідача, становить 17 810 грн. 68 коп. (16 132 грн. 08 коп. + 1 678 грн. 60 коп. = 17 810 грн. 68 коп.).

Норми, джерела права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Моторному (транспортному) страховому бюро України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Моторне (транспортне) страхове бюро України має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом (підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону). Законом також визначено умови, за яких Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснює відшкодування страхових коштів. Моторне (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди (ст. 40 Закону).

Відповідно до підпункту 43.1.2. пункту 43.1. ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для забезпечення виконання зобов`язань членів Моторного (транспортного) страхового бюро України перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом. Пункт 36.7 ст. 36 вказаного Закону зазначає, що рішення страховика (Моторного (транспортного) страхового бюро України) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

За змістом підпункту «а» пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як передбачено пунктом 38.2. ст. 38 вказаного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

З огляду на досліджені обставини справи, пов`язані із встановленням вини відповідача у порушенні ним Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, причинно-наслідковим зв`язком між такою пригодою й заподіяною шкодою майну ОСОБА_3 , а також відшкодуванням такої шкоди позивачем у повному обсязі з фонду захисту потерпілих, суд, вважає, що її розмір повинен бути компенсований позивачу відповідачем у порядку регресу як особою, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відтак, з відповідача на користь позивача для відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу, підлягає до стягнення 17 810 грн. 68 коп.. При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що розмір проведеної позивачем потерпілій особі регламентної виплати ніким з учасників дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі й відповідачем як її винуватцем, не оспорювався.

Відтак, позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 270 грн. і підтверджуються платіжним дорученням № 903522 від 16.03.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, в силу ухвалення рішення на користь позивача, слід покласти на відповідача.

Доказів понесення учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 2, 4-5, 7, 10, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 137, 141, 191, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 17 810 (сімнадцять тисяч вісімсот десять) грн. 68 коп. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України; місцезнаходження юридичної особи: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, Україна, 02154; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21647131.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній.

Дата складення та підписання судового рішення без його проголошення: 28 грудня 2021 року.

Суддя В.Я. Микитин