Номер провадження: 22-ц/813/6520/21
Номер справи місцевого суду: 2-3363/11
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція»,

заявник Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють від свого імені та в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року у складі судді Шенцевої О.П.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2014 року позов ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Одеська регіональна дирекція» задоволений. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим Криворотенко Л.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02.04.2008, за реєстром 2771, на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням з питань розподілу та реалізації житла Виконавчого комітету Одеської міської ради 25.01.2002 за №008/02, та земельну ділянку, площею 0, 0221 гектарів, що розташовані на території: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться вищевказаний будинок, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №499330, виданого Одеською міською радою 31.12.2002. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна на рівні не нижче звичайних ринкових цін з метою задоволення вимог ПАТ «ВТБ БАНК» в загальній сумі 1 160 516,85 доларів США, що за курсом Національного Банку України на 27.11.2012 (100 доларів США = 799,30 грн) еквівалентно 9 276 011, 18 гривень до складу якої входить: заборгованість за кредитним договором № 13.51-25/08-СК від 13.03.2008, в сумі 455 185, 01 доларів США, де: 269 596,67 доларів США сума кредиту, яка підлягає поверненню за кредитним договором; 137 696, 52 доларів США сума процентів за користування кредитними коштами згідно кредитного договору; 40 326,31 доларів США сума штрафних санкцій, нарахованих на прострочену суму процентів та кредиту, відповідно до п. 8.1. кредитного договору; 7 565,51 доларів США сума відсотків за неправомірне користування, нарахованих на прострочену суму процентів та кредиту, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України; заборгованість за кредитним договором № 13.52-25/08-СК від 03.04.2008, в сумі 705 331,84 доларів США, де: 421 780,39 доларів США сума кредиту, яка підлягає поверненню за кредитним договором; 210 974, 35 доларів США - прострочена сума процентів за користування кредитними коштами згідно кредитного договору; 61 093,38 доларів США сума штрафних санкцій, нарахованих на прострочену суму процентів та кредиту, відповідно до п. 8.1. кредитного договору; 11 483,72 доларів США сума відсотків за неправомірне користування, нарахованих на прострочену суму процентів та кредиту, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приватного житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , із зняттям із реєстрації місця проживання вказаних осіб Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. Вирішено питання судових витрат.

В грудні 2020 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із заявою, по якій просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника АТ «Універсал Банк».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2020 між АТ «Універсал Банк» та АТ «ВТБ Банк» було укладено договір № 75-РБ про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «Універсал Банк» набуло статус нового кредитору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника АТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Приморським районним судом м. Одеси у справі № 2-3363/11.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову про відмову в задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. В оскаржуваній ухвалі судом не досліджено питання повідомлення боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. У справі, яка переглядається, відступлення права вимоги відбулось на підставі договору № 75-РБ про відступлення права вимоги, про існування якого ОСОБА_1 нічого не відомо. Судом повинна бути надана належна правова оцінка укладеному договору, який є підставою для здійснення заміни сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони у виконавчому провадженні винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому як відбулось неповнота дослідження доказів, не встановлення об`єктивних обставин, що призвело до неправильного та незаконного рішення.

17.06.2021 представник АТ «Універсал Банк» надала суду відзив на апеляційну скаргу та просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_1 не наведено жодних підстав вважати укладений між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» Договір № 75-РБ «Про відступлення прав вимоги» - договором факторингу.

В судове засідання 21.12.2021 учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Предметом апеляційного розгляду є процесуальне питання заміни кредитора у провадженні, при цьому право на оспорення правомірності заміни кредитора належить до особистих прав ОСОБА_1 , що не надає підстав вважати, що у відносинах допускається правонаступництво, тому підстави для задоволення заяви про зупинення провадження відсутні.

Відповідно до ч.3ст.377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалене законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи сторони у спорі чи припинення юридичної особи сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави для заміни кредитора, що вбачається з обставин справи.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на законі.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі N 344/14408/15-ц (провадження N 61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2-1383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Встановлено, що у справі видано виконавчий лист №2-3363/1 13.01.2016 Приморським районним судом м.Одеси.

Факт відступлення права вимоги підтверджений договором №75-РБ про відступлення прав вимоги від 21.10.2019, який посвідчений нотаріально та з якого вбачається, що АТ «ВТБ Банк» відступив новому кредитору АТ «Універсал Банк», який набув прав вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та /або поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку №2, Додатку №3 до договору, та які підтверджують набуття прав вимоги до боржників.

У матеріалах цієї цивільної справи немає відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 21.10.2019.

Висновок про те, що договір про відступлення прав вимоги є оспорюваним (а не нікчемним) правочином, міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі N 638/22396/14-ц (провадження N 14-16цс20).

Доводи апеляційної скарги про не дослідження питання щодо повідомлення іпотекодавця про відступлення права вимоги не можуть бути перешкодою для вирішення питання щодо заміни сторони у зобов`язанні, оскільки відступлення прав за іпотечним договором відповідно до ст.24 Закону України «Про іпотеку» здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця. Неповідомлення боржника про заміну не має наслідком визнання заміни недійсною.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що наявні підстави для заміни кредитора у зобов`язанні, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 30.12.2021.

Головуючий:

Судді: