03.12.2021 Справа № 363/3383/19
03 грудня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого-судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Тищенко К.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника відповідача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на незавершений будівництвом садовий будинок, усунення перешкод в користуванні спільним майном,
18 листопада 2021 року по даній справі прийнято рішення, повний текст якого складено 29 листопада 2021 року.
В судовому засіданні 18листопада 2021 року до закінчення судових дебатів представник відповідача Цюкало В.В. повідомила про те, що докази про розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесені останнім в цій справі будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
26 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача Цюкало В.В. про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Відповідач ОСОБА_3 в суді просив про задоволення заяви з викладених у ній підстав.
Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечила.
Представник позивача в суді просив, враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом Дроган О.В. послуг клієнту, принципи співмірності та розумності судових витрат, про зменшення розміру судових витрат по оплаті правничої допомоги адвоката з 10 000 грн. до 3 000 грн. Зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Дроган О.В. значно завищена, ознайомлення з матеріалами справи, складання процесуальних документів не відповідає дійсності та є необґрунтованим, крім того в акті наданих послуг з правової допомоги - відсутній перелік кількості витраченого часу на перелік робіт та послуг. Також сторона позивача вважала, що слід частково відмовити у задоволенні оплати послуг вартістю 1 500 грн. за кожне із судових засідань, з розрахунку 500 грн. за одне судове засідання, оскільки судові засідання тривали короткий час.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
18 листопада 2021 року по даній справі прийнято рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на незавершений будівництвом садовий будинок, усунення перешкод в користуванні спільним майном відмовлено.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, інтереси відповідача ОСОБА_3 в суді представляла адвокат Дроган О.В., що діяла на підставі договору про надання правової допомоги №28/11 від 28 листопада 2019 року укладеного між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «СТАТУС Д.К.», ордеру виданого 17 грудня 2019 року вказаним адвокатським об`єднанням та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6588/10 виданого 26 квітня 2018 року.
Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що сума винагороди, яку клієнт зобов`язується сплатити за надання правової допомоги (гонорар), порядок та строки її внесення зазначаються в окремому Додатку до цього договору.
Як вбачається з додатку до договору про надання правової допомоги №28/11 від 28 листопада 2019 року сума винагороди, яку клієнт зобов`язується сплатити Об`єднанню за надання правової допомоги (гонорар), становить 10 000 грн. (без ПДВ), яку клієнт вносить на рахунок об`єднання протягом 5 днів з моменту винесення рішення.
Згідно акту наданих послуг з правової допомоги від 19 листопада 2021 року та детального опису наданих послуг з професійної правничої допомоги від 19 листопада 2021 року, за час розгляду справи ОСОБА_3 надано послуги з ознайомлення з позовною заявою, проведення її правового аналізу та формування правової позиції для клієнта вартістю 500 грн., підготовки відзиву на позовну заяву, формування доказової бази та направлення відзиву сторонам по справі вартістю 1 500 грн., вивчення та аналізу відповіді на відзив на позовну заяву та підготовки заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву вартістю 500 грн., вивчення та аналізу клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та підготовки заперечень на клопотання про призначення експертизи вартістю 1 000 грн., вивчення та аналізу заяви про забезпечення позову та підготовки заперечень на заяву про забезпечення позову по справі вартістю 500 грн., представництва інтересів клієнта у судових засіданнях у Вишгородському районному суді Київської області з розрахунку 1 500 грн. за 1 судо/день.
Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 брала участь в чотирьох судових засіданнях, що відбувалися 10 березня 2020 року, 09 серпня 2021 року, 26 серпня 2021 року та 18 листопада 2021 року.
Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу складає 10 000 грн.
Як вбачається з копії квитанцій від 22 листопада 2021 року та заключної виписки з рахунку АО «СТАТУС Д.К.» від 22 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_3 оплатив виконані Адвокатським об`єднанням «СТАТУС Д.К.» роботи по наданню йому правової допомоги в розмірі 10 000 грн.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості вчинених ними дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими і підлягають стягненню з позивача.
Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням представника позивача, судом не встановлено, який є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом та обсягом наданих адвокатом послуг.
Відтак подана заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 260, ч. 1 ст. 270 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 26 листопада 1996 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя