СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15318/20

пр. № 2/759/1456/21

06 грудня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Пономарчук К.О.,

представника позивача адвоката Єфіменка В.С.,

представника відповідача адвоката Шимко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну, внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача понесених збитків, внаслідок ДТП, що сталась 11.02.2020 в сумі 19 544,24 грню. Позов обґрунтовано тим, 11.02.2020 о 18 год. 05 хв. за участю автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», д.е.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 відбулась ДТП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2020, у зв`язку із ДТП, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 18.02.2020 ФОП ОСОБА_3 , оглянувши автомобіль позивача, виставив рахунок № НОМЕР_3 на оплату ремонтних робіт, спрямованих на усунення пошкоджень, отриманий в ДТП, в сумі 89 710,32 грн., який позивачем було оплачено 14.05.2020. Станом на дату зазначеної ДТП відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа Гарант» згідно полісу АО. У зв`язку із ДТП, ТДВ СК «Альфа Гарант» перехувало позивачу страхове відшкодування, у загальній сумі 70 166,08 грн. Позивач вказує, що різниця між фактичним розміром шкоди (89 710,32 грн.) та страховою виплатою (70 166,08 грн.) становить 19 544,24 грн.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.09.2021 представник відповідача на адресу суду скерував відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтовує відсутністю підтвердження права власності позивача на транспортний засіб, відсутністю оцінки завданої шкоди, відсутністю підтвердження характеру та розміру збитків та безпідставністю віднесення заявленої суми до втрат товарного вигляду транспортного засобу.

Ухвалою суду від 12.10.2021 здійсненоперехід від розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 11.02.2020 о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , та рухаючись по Кільцевій дорозі - навпроти вул. Зодчих, 30 в м. Києві, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2020 у справі №759/3452/20 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079906 від 01.02.2020 вбачається, що на момент ДТП автомобіль «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований в СК «Просто Страхування», поліс ОСЦПВ АО, терміном дії до 12.07.2020, автомобіль «Ленд Ровер Рендж Ровер Спорт», д.н.з. НОМЕР_1 , - в ТДВ «Альфа Гарант», поліс ОСЦПВ №196543166, терміном дії до 05.02.2021.

Відповідно до рахунку-фактури №АС-00001170 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 18.03.2020 ціни на автозапчастини та послуги з ремонту автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , склали 89 710,32 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт №ПК-0000066 від 14.05.2020 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відновлювальний ремонт автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , становив 89 710,32 грн.

Згідно із квитанцією про оплату №51837305 від 14.05.2020 ОСОБА_1 здійснив платіж ФОП ОСОБА_3 89 710,32 грн., призначення платежу: згідно акту виконаних робіт ПК-0000066 від 14.05.2020.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz», власником транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 ..

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 ЗУ «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 ЗУ «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Між потерпілим та відповідачем виникли деліктні зобов`язання - із завдання шкоди внаслідок ДТП.

Між відповідачем та ТДВ «Альфа Гарант» договірні зобов`язання - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону).

Позивач у позовній заяві вказує, що у зв`язку із ДТП, ТДВ «Альфа Гарант» перерахувало на банківський рахунок позивача страхове відшкодування, у загальній сумі 70 166,08 грн.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу №196543166, страховиком відповідача на момент вчинення ДТП було - ТДВ «Альфа Гарант».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

До такого ж висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року за результатом розгляду справи № 755/18006/15-ц.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Однак, позивачем не доведено підстав звернення з вимогами відшкодування шкоди, завданої майну, внаслідок ДТП саме до ОСОБА_2 . Зокрема, у матеріалах справи не міститься доказів розміру ліміту відповідальності страховика ОСОБА_2 .

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що саме на ТДВ «Альфа Гарант», як страховика відповідача, повинен бути покладений відповідний обов`язок по відшкодуванню шкоди у межах суми страхового відшкодування, за умови відсутності доказів обмеження такого обов`язку відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак, зі змісту позовних вимог вбачається, що ТДВ «Альфа Гарант» у даній справі не є відповідачем, а вимоги про стягнення матеріальної шкоди заявлено тільки до ОСОБА_2 , як завдавача шкоди, без зазначення належних доводів та доказів виникнення такого обов`язку в останнього.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного та керуючись, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, та ст. 3, 10, 11, 16, 77, 78, 82, 141, 142, 200, 263-265, 267, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну, внаслідок ДТП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.12.2021.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Суддя Ю.В. Войтенко