Справа № 202/5681/21
Провадження № 2-о/202/163/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Калантаєнко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №411» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

І. Стислий виклад позиції заявника та пояснень заінтересованої особи.

Заявник звернулася до суду з заявою за результатом розгляду якої просила суд встановити факт належності їй договору дарування квартири АДРЕСА_1 . Заява була обґрунтована тим, що заявник не може реалізувати свого права на володіння вказаним нерухомим майном, оскільки у правовстановлюючому документі на квартиру є невідповідності її прізвища з паспортними даними.

Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно із копією паспорта серії НОМЕР_1 , ПІП заявника зазначено як « ОСОБА_1 » - українською мовою та « ОСОБА_1 » - російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_1 . В паспорті також наявна відмітка про реєстрацію місця проживання заявника за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Аналогічні дані заявника (ПІП українською мовою) містяться у довідці про присвоєння РНОКПП.

В той же час, у відповідності до копії договору, належність якого просить встановити заявник, зазначено, що 28 червня 1994 року ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_2 подарував, а ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_2 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1. Договір засвідчено державним нотаріусом Драпатою О.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ст. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявнику реалізувати своє право на володіння квартирою можливо лише за наявності рішення суду про встановлення факту належності їй договору дарування від 28 червня 1994 року.

Враховуючи встановлені та наведені вище обставини, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-8, 10, 18, 76-89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 315 - 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересована особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №411» (м.Дніпро, Донецьке шосе, 97, ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 28 червня 1994 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Кухтін