Справа №336/991/20
Пр. 2/333/460/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

17 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника позивача адвоката: Тивоненко Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференцзв`язку, з використанням представником позивача власних технічних засобів поза межами приміщення суду, за допомогою системи EasyCon, питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем в особі представника ОСОБА_3 , під час судового розгляду цієї справи, була подана 12.07.2021 р. заява про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн., в обґрунтування заявлених вимог зазначено наступне.

Відповідачу на підставі договору від 12 січня 2021 укладеного між ОСОБА_2 (Замовник) та Адвокатом Діордієвим О.С. надані правові послуги в межах цієї цивільної справи.

Відповідно до п. 1 додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 12.01.2021 винагорода Адвоката за надання правової допомоги за договором становить 2000,00 грн. за одну годину роботи. Згідно п. 1.1 Договору винагорода Адвоката за представництво інтересів Замовника в загальної юрисдикції всіх інстанцій в одному судовому засіданні (в тому числі підготовчому) складає 2000,00 грн. за одне засідання незалежно від його тривалості.

Адвокатом Діордієвим О.С. за договором про надання правової допомоги від 12.01.2021 Відповідачці у справі № 336/991/20 були надані наступні послуги:

- зібрано докази, вивчено та проаналізовано документи, надані Замовником для інтересів у справі про захист прав споживачів, здійснено консультацію Замовника щодо способу захисту порушених прав, складено відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 сформовано додатки до відзиву,

- взято участь в трьох судових засіданнях у справі 336/991/20 в Комунарському районому суді м. Запоріжжя, що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг на суму 9000 грн. 00 коп. від 17.06.2021 року, розрахунком наданих послуг від 17.06.2021 року (оригінали яких додано до заяви і стягнення судових витрат від 17.06.2021 року).

Оплата послуг адвоката і здійснена Замовником в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 17.06.2021 року на суму 9000,00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021 р. по даній цивільній справі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Судом встановлено, що під час ухвалення вищевказаного судового рішення не вирішене питання щодо стягнення заявлених відповідачем у вищевказаній заяві витрат на правничу допомогу, що є підставою для ухвалення додаткового рішення по цій справі на підставі ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

В судове засідання відповідач та її представник, не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача, в якому він просить розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за його відсутності.

Представник позивача адвокат Тивоненко Д.Р. в судовому засіданні заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, заявленого відповідачем в заяві від 12.07.2021 р., враховуючи малозначність справи, ціну позову та фактично надані правничі послуги

Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача в судовому засідання заявлене клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, заявленого відповідачем.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на зазначене, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Представником відповідача до вищевказаної заяви від 12.07.2021 р. подано:

- копію договору про надання правої допомоги від 12.01.2021 р. та додатку до нього №1, укладеного між адвокатом Діордієвим О.С. та Романовою І.В., відповідно до якого останні домовилися, що адвокат зобов`язується надавати правову допомогу ОСОБА_2 при розгляді в судах справ, що її стосуються. Винагорода Адвоката за надання правової допомоги за це становить 2000,00 грн. за годину роботи. Винагорода адвоката за представництво інтересів замовника в судах загальної юрисдикції інстанцій в одному судовому засіданні (в тому числі підготовчому) складає 2000,00 грн. за засідання незалежно від його тривалості;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2021 року, розрахунок наданих послуг, від 17.06.2021 року, згідно якого адвокатом Діордієвим О.С надані ОСОБА_2 наступні правові витрати в межах цієї справи:

- зібрано докази, вивчено та проаналізовано документи, надані Замовником для інтересів у справі про захист прав споживачів, здійснено консультацію Замовника щодо способу захисту порушених прав, складено відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 сформовано додатки до відзиву (витрачений час - 1,5 год.);

- взято участь в трьох судових засіданнях у справі 336/991/20 в Комунарському районому суді м. Запоріжжя (витрачений час - 3 год.),

- квитанція до прибуткового касового ордеру від 17.06.2021 року, відповідно до якої відповідачкою оплачено адвокату Діордієву О.С. за надані послуги з правничої допомоги 9000,00 грн..

Участь адвоката Діордієва О.С., в інтересах відповідача, в судових засіданнях по цій справі: 13.01.2021 р., 27.04.2021 р., 16.06.2021 р., підтверджується протоколами судових засідань.

Суд, з урахуванням складності справи, суті спору, фактично наданих правових послуг, вважає, що вартість наданих цих послуг завищена, тому заявлене клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (з розрахунку: 3000,00 грн. за представництво відповідачки в трьох судових засіданнях (по 1000,00 грн. за кожне) та 2000,00 грн. за зібрання адвокатом доказів, вивчення, аналіз документів, наданих Замовником, консультацію Замовника, складання відзиву на цю позовну заяву. В іншій частині заявлені вимоги представником відповідача про стягнення витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Керуючись ст.137, 141, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №336/991/2020 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заяву представника позивача ОСОБА_5 про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу задовольнити.

Заяву представника відповідача адвоката Діордієва О.С. від 12.07.2021 р. про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу по цій справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу цій справі у розмірі 5 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті гривень 00 копійок).

В іншій частині заявлені вимоги представника відповідача адвоката Діордієва О.С про стягнення витрат на правничу допомогу по цій справі залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 22.12.2021 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова