Провадження №2/748/1107/21
Єдиний унікальний № 748/3126/21
У Х В А Л А

30 грудня 2021 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.М., перевіривши відповідність вимогам ст. 27-30 ЦПК України, позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 грудня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11498 від 16 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 45150,00 грн та стягнути з відповідача судові витрати.

Одночасно із поданням даного позову ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого за № 11498. Розгляд даної заяви було здійснено судом у строки, передбачені ч.1 ст.153 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.12.2021 було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем 16 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 11498 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, до набрання рішенням суду по справі № 748/3126/21 законної сили.

Вивчивши матеріли позовної заяви разом з долученими до неї додатками на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. ( ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, оскаржуваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.

Звертаючись з позовом до суду, позивач помилково виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є місце реєстрації боржника, яке відноситься до територіальної юрисдикції Чернігівського районного суду Чернігівської області, а не місце виконання виконавчого документу.

З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 45150,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. відкрито провадження у справі за місцем реєстрації боржника на підставі поданої заяви стягувача та розпочато процедуру звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід в ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», за адресою: 04128, м. Київ, вул. Берковецька, буд. 6-К.

За таких підстав місцем виконання виконавчого документу є місце отримання доходу боржника за адресою АДРЕСА_1 і саме за місцем роботи боржника здійснюються виконавчі дії.

Враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Чернігівському районному суду Чернігівської області дана позовна заява як за правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна, оскільки визнаючи підсудність даного позову за ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позивач помилково виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є місце реєстрації боржника, яке відноситься до територіальної юрисдикції Чернігівського районного суду Чернігівської області, це позбавляє суд права прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи та враховуючи, що при поданні позовної заяви позивачем обрано альтернативну підсудність даної справи - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва, як суду на територіальній юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Одночасно з даною цивільною справою слід надіслати до Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу №748/3126/21 (провадження№2-з/748/56/21), згідно якої, ухвалою суду від 21.12.2021 було за заявою ОСОБА_1 забезпечено вказаний вище цивільний позов до набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись статтями 2, 4, 27, 28, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу №748/3126/21 (провадження №2/748/1107/21) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва.

Одночасно з даною цивільною справою надіслати до Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу №748/3126/21 (провадження№2-з/748/56/21) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.П. Меженнікова