Справа №465/5654/21
Провадження №2-н/463/2288/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 грудня 2021 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В. Я., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

встановив:

На виконання ухвали Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2021 року про скерування справи за підсудністю на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.12.2021 року в провадження судді Мармаша В.Я. передано вказану справу.

Згідно матеріалів справи заявник ТзОВ «Львівенергозбут» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 10922,02 грн., а також 227,00 грн. судового збору.

Оглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно вимог ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Поряд з цим, у відповідності до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленої у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, вказано, що вимоги про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна мають пред`являтися за місцем знаходження цього майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів заяви заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , що не належить територіально до Личаківського району м.Львова.

Зважаючи на те, що до вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги застосовуються правила виключної підсудності, тобто підсудності за місцем знаходження майна, а також враховуючи те, що майно, заборгованість за спожиту електричну енергіюза яким просить стягнути заявник, не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м.Львова, суд вважає, що заяву подано з порушенням правил підсудності, а тому у видачі судового наказу відмовляє з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.162,165 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом 2 ЦПК України «Наказне провадження», після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Суддя: Мармаш В.Я.