справа № 366/286/21
провадження № 2/366/313/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 вересня 2021 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Іванків цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

АТ КБ «Приватбанк» звернулось в Іванківський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2012 р. ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 500,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. За користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» та «Умовами та правилами надання банківських послуг». Також, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, проценти за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав, тому станом на 19.01.2021 року має заборгованість перед Банком, яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості за нарахованими відсотками, що разом становить 24587,32 грн. Представник позивача просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

18.02.2021 Ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання призначене на 18.03.2021, яке у зв`язку з неявкою сторін відкладене на 04.05.4021, на 13.05.2021, на 16.06.2021.

16.06.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справу, оскільки він не отримував матеріалів позову, так як не проживає за адресою реєстрації, судове засідання відвалене на 15.07.2021, проте, не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій справі.

15.07.2021 надійшов відзив на позов судове засідання відкладене на 12.08.2021, яке відкладене за клопотанням представника позивача на 24.09.2021 для можливості надання відповіді на відзив.

30.08.2021 надійшла відповідь на відзив.

Позиції сторін

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити. У відповіді на відзив зазначали, що строки позовної давності під час подання позову ними не пропущені, надані докази існування договірних відносин з відповідачем надані суду є належними і допустимими.

Відповідач, подавши відповідь на відзив, у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві зазначив, що не визнає позовних вимог, оскільки вважає, що з 27.09.2017 почався перебіг строку позовної давності ( з моменту, коли виникла заборгованість у сумі 11487,92 грн.), про застосування якої він заявляє клопотання. Крім того, зазначив, що надані документи в обґрунтування заборгованості невідомо ким підписані, долучені умови і правила ним не підрисувались. Тому, просив у задоволенні позову відмовити.

Оскільки відповідач після надання відзиву на позов не подав заяви про розгляд справи без його участі і у судове засідання не з*явився, суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

17.02.2012 року ОСОБА_1 (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Із зазначеної анкети-заяви вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 останньому надано кредитні картки

№ НОМЕР_1 , із датою відкриття 18.10.2012, терміном дії 12/15,

№ НОМЕР_2 , із датою відкриття 17.02.2012, терміном дії 01/16,

№ НОМЕР_3 , із датою відкриття 18.07.2012, терміном дії 07/16,

№ НОМЕР_4 , із датою відкриття 21.01.2016, терміном дії 05/18,

№ НОМЕР_5 , із датою відкриття 05.10.2015, терміном дії 03/19,

№ НОМЕР_6 , із датою відкриття 18.09.2017, терміном дії 05/21,

№ НОМЕР_7 , із датою відкриття 23.08.2019, терміном дії 06/22,

№ НОМЕР_8 , із датою відкриття 25.02.2019, терміном дії 11/22,

№ НОМЕР_9 , із датою відкриття 21.10.2020, терміном дії 09/23.

Із довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір № б/н), вбачається, що станом на 17.02.2012 року кредитний ліміт за кредитною карткою № НОМЕР_2 встановлено у розмірі 2000, 00 грн., далі періодично збільшувався (максимально15.12.2017 до 30500 грн.) а 01.07.2020 зменшено до 0, 00 грн.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.01.2021 року у відповідача виникла заборгованість перед банком, що становить 24975,44 грн., яка складається із:

-21 975,44 грн. - заборгованість за кредитом, в т.ч. простроченим;

-2611,88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, 17.02.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку.

Частиною 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір, відповідно ст. 1055 ЦК України, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно вимог ч.1-3 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

При цьому, суд також враховує, що відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку від 17.02.2012 року відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Обґрунтовуючи позов, позивач стверджує та надає Паспорт споживчого кредиту, зі змісту якого вбачається, що базова процентна ставка за картковою «Універсальна» в місяць за межами пільгового періоду становить 42 % річних; розмір щомісячних платежів 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. щомісячно, 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення)).

Дослідженням долученого до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг встановлено наступне.

Відповідно Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник картки, зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

За умовами Правил зазначено, що клієнт доручає банку списувати з карткових рахунків грошові кошти в розмірі реалізованих клієнтом або довіреними особами операцій, у відповідності з правилами Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначених тарифами банку при настанні строку платежу. Клієнт доручає банку списувати грошові кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строку оплати.

За незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», клієнт може подати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість, у тому числі заборгованість, що утворилась протягом 30 днів з дня повернення карт, виданих отримувачу та його довіреним особам.

При цьому слід зазначити, що підпис відповідача про ознайомлення з даними Умов та Правил надання банківських послуг, відсутній.

Відповідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 19.01.2021 року у відповідача виникла заборгованість перед банком, що становить 24975,44 грн., в т.ч. 21 975,44 грн. - заборгованість за кредитом, в т.ч. простроченим та 2611,88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідачем власного розрахунку не надано, підстав сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Підпис уповноваженої банком особи ( ОСОБА_3 ) дійсно є надпростим, але це не позбавляє його можливості ставити свій підпис на документах, які ним подаються до суду.

Водночас, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Разом з цим, у заяві позичальника від 17.02.2012 року процентна ставка не зазначена, а також відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

При цьому до позовної заяви додано роздруківку витягу з Умов та правил надання банківських послуг. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг Приват Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 342/180/17, яка згідно ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зробила висновок, що Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку , які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приват Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У цьому зв`язку, суд зазначає, що в ході розгляду цивільної справи встановлено, що у долучених позивачем Витягу з Умов та правил надання банківських послуг відсутній підпис відповідача, як і відсутня дата його підписання самим позивачем.

Слід також звернути увагу, що долучений позивачем Паспорт споживчого кредиту, містить підпис невстановленої особи про ознайомлення з фінансовими умовами надання кредиту, оскільки неозброєним оком видно, що це не підпис відповідача. Крім того, він датований 21.10.2020. А відсотки нараховані позивачем за більш тривалий період. Тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.02.2012 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що якими ж фінансовими умовами ознайомлений саме відповідач під час укладення договору 17.02.2012, суду не надано.

Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме долучені до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» Умови та Тарифи були додатками до підписаної відповідачем заяви від 17.02.2012, оскільки і в цьому документі відсутня дата.

Відтак позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Банку наступних суми нарахованих прострочених відсотків в розмірі 2611,88 грн.

Зважаючи на вказане, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 21975,44 грн.

У задоволені решти позовних вимог Банку слід відмовити.

Щодо заявленого позивачем клопотання про застосування строків позовної давності

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч.1 ст. 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності.

Ч.1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з виписки по рахунку відповідача та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, відповідач, періодично погашав заборгованість по взятих зобов`язаннях перед АТ КБ «ПриватБанк», в т.ч. і після 26.09.2017 (дати, з якої за твердженням відповідача розпочався перебіг строків позовної давності). Зокрема, останній суттєвий платіж у розмірі 1578 грн. внесено ним 13.11.2020. Відтак, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності у зазначеному зобов`язанні.

Відповідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень, що є мінімальною ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Разом з тим, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено на 89,38 % , у зв`язку з чим з відповідача на користь Банку слід стягнути судові витрати у розмірі 2028,93 грн. ((2270х 89,38)/100).

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.02.2012 року в розмірі 21975,44 грн. тіла кредиту, та судові витрати в розмірі 2028,93грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Реквізити сторін

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса : 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1д, , МФО № 305299, рахунок № НОМЕР_10 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстр. по АДРЕСА_1 , фактично прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.09.2021.

Суддя Н.П. Слободян