Справа №198/275/21
Провадження № 2/0198/190/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л.,

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання за ними, кожним окремо у відповідних частках, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначали, що їх матері ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння , виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області 27 липня 1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів від 30.11.1988 року за № 388/2 , належав житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 8,187 га, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 122878 від 05.06.2001 року.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно з яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла позивачці ОСОБА_2 , яка, в свою чергу, у встановленому законом порядку шляхом подання відповідних заяв нотаріусу відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та прийняла всю спадщину за законом після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 також подав нотаріусу заяву про прийняття всієї спадщини за законом.

Натомість син померлої ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , подавши відповідну заяву нотаріусу, а відтак, наразі спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, є позивачка ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки та позивач ОСОБА_5 в розмірі 2/3 частки спадкового майна.

Приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євою О.Л. після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 18/2021.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євої О.Л. позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлої матері у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , з огляду на те, що правовстановлюючі документи на зазначений будинок мають недоліки, так як не містять обов`язкових реквізитів документа, а зокрема в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутній підпис голови виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області та відсутній відбиток печатки виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області.

Відтак, позивачі не можуть оформити спадкові права на вищевказане домоволодіння, в зв`язку з чим змушені звертатися до суду.

На підставі викладеного, посилаючись на ст. ст. 3-5,1 75 ЦПК України позивачі просили визнати за ними, кожним окремо, у відповідній частці, а зокрема за ОСОБА_1 2/3 частки, за ОСОБА_2 - 1/3 частка, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м. , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, при цьому представник останніх адвокат Ільченко І.В. надала суду заяву про розгляд справи за її та позивачів відсутності, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі та прохаючи такі задовольнити (ас. 40,41,129). Судові витрати позивачі просили залишити за ними, зазначивши про дане в п.7 прохальної частини позовної заяви (ас.8).

Відповідач по справі Перещепинська міська об`єднана територіальна громада в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, при цьому надали заяву про розгляд справи в їх відсутності із зазначенням про те, що позовні вимоги по даній справі повинні бути вирішені на розсуд суду згідно з чинним законодавством (ас.118,128).

Третя особа по справі приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л. в судове засідання не з`явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи в її відсутності та проти заявлених вимог не заперечувала (ас. 126).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 29.07.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 45-47);

- 29.07.2021 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас. 48-49);

- 23.08.2021 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 120-121).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, з копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26.05.2021 року, виданого повторно відділом ДРАЦС по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що матір`ю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (ас.17).

З копії свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 10.10.1962 року, виданого Чернявщанським сільським РАЦС Перещепинського району Дніпропетровської області та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 26.09.1981 року, виданого Чернявщанською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, вбачається, що матір`ю позивачки ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , при цьому після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 позивачці присвоєно прізвище » ОСОБА_7 » (ас.15,16).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10.12.2020 року, виданого виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області мати позивачів ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас.18).

З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Павлоградської районної ради народних депутатів 27.07.1990 року вбачається, що матері позивачів ОСОБА_3 за життя на праві особистої власності належало домоволодіння, розташоване в селі Шандрівка Павлоградського району Дніпропетровської області (ас.19), право власності на яке, на підставі вищевказаного свідоцтва , зареєстроване за останньою в КП «Павлоградське МБТІ» 27.07.1990 року, про що свідчить і відповідний лист КП Павлоградське МБТІ № 5257 від 07.07.2021 року направлений на ім`я позивача ОСОБА_1 (ас.20). Відмітка про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на спірне домоволодіння в КП Павлоградське МБТІ за реєстровим номером 2-112/112 міститься і на самому свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 27.07.1990 року (ас.19 на звороті). При цьому, згідно довідки № 140, виданої 17.06.2021 року відділом ЦНАП ВРМ с. Шандрівка Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області житловому будинку, який належить ОСОБА_3 присвоєна адреса - АДРЕСА_1 (ас. АДРЕСА_2 ).

Згідно довідки від 09.07.2021 року № 166, виданої відділом ЦНАП ВРМ с. Шандрівка Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що за відомостями по господарських книг власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас.25).

Окрім того, саме на ім`я власника ОСОБА_3 30.06.1989 року виготовлений і технічний паспорт на вказаний житловий будинок, який, в свою чергу складається з : А житловий будинок, а - сіни, Б - сарай/літня кухня, пд - погріб, В- сарай, Г- сарай, № 1- ворота, № 2- хвіртка, № 3 огорожа, № 4 - огорожа (ас.21-23). Разом з тим, на території вказаного домоволодіння , станом на 04.02.2009 року, наявні і самочинно збудовані споруди, а зокрема - сарай під літ. »І», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», гараж під літ.»З», про що зазначено в технічному паспорті на будинок (ас.21) та довідці КП Павлоградстьке МБТІ № 5257 від 07.07.2021 року (ас.20).

З рішення виконавчого комітету Павлоградського району Ради народних депутатів від 30.11.1988 року № 388/2 «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами Чернявщинської сільської ради Павлоградського району», архівний витяг з якого міститься в матеріалах справи (ас.32), вбачається, що відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР № 105 від 11.03.1985 року «Про порядок державного обліку житлового фонду», на підставі наданих документів міським бюро технічної інвентаризації та погосподарських книг Чернявщинської сільської ради, виконком районної ради народних депутатів вирішив визнати право власності на житлові будинки за громадянами сіл Шандрівка Чернявщинської сільської ради Павлоградського району, згідно доданого списку в якому за № 191 зазначена і ОСОБА_3 .

Враховуючи, що право власності матері позивачів ОСОБА_3 на спірний житловий будинок, 1963 року забудови (ас.23), стверджується і записами в по господарських книгах колишньої Чернявщинської сільської ради Юр`ївського району до адміністративної території якої відносилося в свій час і с. Шандрівка (ас.25, 32), при цьому будь-яких інших осіб, яким би належав вказаний будинок, в судовому засіданні не встановлено (ас.30), суд вважає, що у померлої ОСОБА_3 виникло право власності на спірний житловий будинок до проведення інвентаризації житлового фонду в сільській місцевості , відповідно до діючого на даний період ЦК України 1963 року та підзаконних нормативних актів, в тому числі Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, якими не було передбачено реєстрації права власності на житлові будинки у сільській місцевості, за виключенням міст та селищ міського типу, а право власності виникало на підставі записів у по господарських книгах місцевих рад, відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5 та в послідуючі роки, при цьому до введення в дію з 01 січня 2004 року ЦК України 2003 року момент права власності на нерухоме майно, в тому числі і на житлові будинки, не залежав від проведення державної реєстрації такого права.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за життя матері позивачів ОСОБА_3 дійсно на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , який, в свою чергу, був зареєстрований за нею в органах МБТІ на праві власності на підставі вимог діючого на той час законодавства.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 № 18/2021, наданої приватним нотаріусом Григор`євою О.Л. (ас.61-107), вбачається, що спадкоємцями за законом першої черги є позивач ОСОБА_1 (ас.62) та позивачка ОСОБА_2 , яка в свою чергу, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, складеним на її користь ОСОБА_3 (ас.64 на звороті) та посвідченим 12.02.2015 року секретарем виконкому Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Десятерик І.А. , зареєстрованого в реєстрі за № 06 та прийняла всю спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 (ас.72). Спадкоємець ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 на користь сина померлої ОСОБА_1 (ас.75 на звороті).

З огляду на дане позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину у розмірі 1/3 частки, позивач ОСОБА_1 у розмірі 2/3 частки спадкового майна після смерті ОСОБА_3

15.06.2021 року позивачі подали приватному нотаріусу Григор`євій О.Л. заяву про прийняття спадщини, в тому числі, і у вигляді належного померлій матері житлового будинку АДРЕСА_1 (ас.77,78).

Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2021 року (ас.100), позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_3 , з огляду на те, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння видане виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів 27 липня 1990 року на підтвердження права власності спадкодавця на майно, не містить обов`язкових реквізитів, а саме відсутній підпис голови виконавчого комітету Павлоградської районної ради та відсутній відбиток печатки органу місцевого самоврядування.

Доводи зазначені приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євою О.Л. в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2021 року про те, що в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданого на ім`я ОСОБА_3 , відсутній підпис голови виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області та відсутній відбиток печатки виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, на думку суду, не можуть позбавити позивачів права на спадкування спірного будинку, оскільки як зазначено вище органами МБТІ право власності на вищевказаний будинок зареєстроване за спадкодавцем ОСОБА_3 саме на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27.07.1990 року виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області (ас.20). Крім того, саме по собі свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак, свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину. Підставою видачі свідоцтва про право власності є рішення ради, тобто видача свідоцтва є дією з оформлення права власності на підставі рішення. Як зазначалося вище рішення про визнання за спадкодавцем ОСОБА_3 права власності на спірний житловий будинок прийнято відповідним органом 30.11.1988 року за № 388/2 , з огляду і на записи в по господарських книгах щодо власника вказаного будинку (ас.32).

Отримати дублікат вказаного свідоцтва з наявними всіма реквізитами позивачі в даний час не можуть, оскільки відсутній орган, що видавав останнє ОСОБА_3 (ас.34).

Суд вважає необхідним зауважити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивачів перейшло право власності на житловий будинок, що належав спадкодавцеві ОСОБА_3 за життя, але позивачі не мають можливості подати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок належний спадкодавцю, який би містив всі необхідні реквізити для документу, як того вимагає нотаріус, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Беручи до уваги, що позивачі, як спадкоємці за законом, мають право на набуття права власності на житловий будинок після смерті матері ОСОБА_3 , а також те, що вони мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, однак не змогли їх отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері є обгрунтованими .

Відтак, право позивачів підлягає захисту, шляхом визнання за ними права власності на належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з : А житловий будинок, а - сіни, Б - сарай/літня кухня, пд - погріб, В- сарай, Г- сарай, № 1- ворота, № 2- хвіртка, № 3 огорожа, № 4 - огорожа , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м.

Разом з тим, у визнані за позивачами права власності на наявні на території житлового будинку самочинно зведені господарські споруди, а саме сарай під літ. »І», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», гараж під літ.»З», , слід відмовити, оскільки визнання права власності на самочинно збудовані споруди законодавством не передбачено.

Суд зауважує, що наявність господарських приміщень без належного їх технічного оформлення не може бути підставою для включення їх до складу майна спадкодавця та відповідно передаватись у спадщину.

Отже, позов слід задовольнити частково.

Враховуючи волю позивачів, суд знаходить можливим судові витрати по справі залишити за останніми.

Керуючись ст. ст. 141, 211, 247, 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Шандрівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, гр. України, РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій вказаний будинок належав на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 27.07.1990 року, виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області та який складається з: А житловий будинок, а - сіни, Б - сарай/літня кухня, пд - погріб, В- сарай, Г- сарай, № 1- ворота, № 2- хвіртка, № 3 огорожа, № 4 огорожа.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Шандрівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, гр. України, РНОКПП НОМЕР_6 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій вказаний будинок належав на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 27.07.1990 року, виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області та який складається з: А житловий будинок, а - сіни, Б - сарай/літня кухня, пд - погріб, В- сарай, Г- сарай, № 1- ворота, № 2- хвіртка, № 3 огорожа, № 4 огорожа.

У визнанні за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на самочинно збудовані на території домоволодіння АДРЕСА_1 сарай під літ. »І», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», гараж під літ. »З» у розмірі 2/ 3 частки та 1/3 частки спадкового майна відповідно - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п. п. 15.5 п. п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач 1: ОСОБА_1 , місцепроживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- позивач 2: ОСОБА_2 , місцепроживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

- відповідач: Перещепинська міська об`єднана територіальна громада в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, місцезнаходження - 51220, вул. Шевченко, буд. 42, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, ;

- третя особа : приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л., місцезнаходження - 51400, вул. Дніпровська, 218/3, м. Павлоград Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_7 .

Рішення складено та підписано суддею 21 вересня 2021 року.

Суддя С. О. Маренич