Номер провадження: 22-ц/813/9271/21
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про захист прав споживачів,

встановив:

27.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до АТ «ОДЕСАГАЗ», та уточнивши вимоги, просив суд:

- визнати дії ПАТ «ОДЕСАГАЗ» щодо від`єднання буд. АДРЕСА_1 , від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 року - незаконними;

- стягнути з ПАТ «ОДЕСАГАЗ» на його користь матеріальні та моральні збитки рівномірно у сумі - 5000,00 гривень;

- витребувати від відповідача Акт балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін;

- визнати повідомлення відповідача №1 від 13.01.2020 року про періодичну перевірку лічильника газу для буд. АДРЕСА_1 , незаконним та скасувати це повідомлення;

- визнати дії АТ «Одесагаз» щодо безпідставного припинення газопостачання побутовим споживачам, зокрема 24.12.2019 року ОСОБА_1 , порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживача.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового буд. АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_1 та відповідачем укладений Договір про приєднання до Договору про постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

24.12.2019 року представниками АТ «ОДЕСАГАЗ» складено Акт № 00568 про порушення побутовим споживачем, а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

24.12.2019 року представниками АТ «ОДЕСАГАЗ» складено Акт № б/н про відключення від постачання побутового газу буд. АДРЕСА_1 , з підстав утеча газу, встановлення трійника, установлення додаткових приборів. Які саме додаткові прибори встановлені позивачем в Акті № б/н від 24.12.2019 року відповідачем не зазначено.

26.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про підключення будинку АДРЕСА_1 побутового газу.

В той же день, 26.12.2019р. о 15.00 год. буд. АДРЕСА_1 а підключений до системи газопостачання. Факт підключення будинку позивача до газопровіду і підтверджує неправомірне відключення будинку позивача від газу та доказує нікчемність актів про відключення. Весь цей час позивач незаконно був позбавлений гарячої їжі, його дім охолов, він дві доби потерпав від холоду, не спав, витрачав кошти на приїзд до відповідача, для надання заяви до суду. Посилаючись на те, що обмеження основних конституційних прав дорівнює завданню значних збитків, а тому йому нанесена моральна та матеріальна шкода, які позивач просив стягнути на його коисть з відповідача.

Представник відповідача АТ «ОДЕСАГАЗ» надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у буд. АДРЕСА_1 виявлено порушення, несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, та виник витік природного газу, про що складено Акт № 00568 від 24.12.2019 року. З метою запобігання аварійної ситуації проведене відключення подачі природного газу, що зафіксовано в Акті на відключення №6428 від 24.12.2019 року.

В свою чергу, ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись та підписувати Пам`ятку щодо безпечного використання газу у побуті. 26.12.2019 року після усунення споживачем виявлених порушень та написання відповідної заяви за вхід. №1366 від 26.12.2019 р., газопостачання у буд. АДРЕСА_1 було відновлене, що підтверджується Актом на підключення №6440 від 26.12.2019 року.

30.12.2019 р. Аварійно-диспетчерської службою АТ «Одесагаз», за заявою абонента щодо витоку природного газу у вузлі обліку, проведено обстеження даного об`єкта, абонент на обстеження не з`явився на дзвінки на надані номери телефону не відповідав. За результатами обстеження витоків природного газу не виявлено. Зважаючи на вище викладене дії співробітників АТ «Одесагаз» направлені виключно на уникнення аварійних ситуацій та перебувають в рамках норм чинного профільного законодавства.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.07.2021 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Суд визнав дії АТ «ОДЕСАГАЗ» щодо від`єднання буд. АДРЕСА_1 від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 року - незаконними.

Суд визнав повідомлення ПАТ «ОДЕСАГАЗ» №1 від 13.01.2020 року про періодичну повірку лічильника газу для буд. АДРЕСА_1 - незаконним.

Суд стягнути з АТ «ОДЕСАГАЗ» на користь ОСОБА_1 381,36 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року, в частині стягнення заподіяної відповідачем шкоди шляхом стягнення матеріальних і моральних збитків у розмірі 5000,00 грн.

При цьому апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення (а.с. 168-170).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 22.10.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 25.10.2021 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.07.2021 року, згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України.

Колегія суддів також зазначає, що із врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Також слід зазначити, що доповідач по даній справі суддя Сегеда С.М. в період з 09 серпня по 10 вересня 2021 року, а також суддя колегії суддів Цюра Т.В. в період з 05 по 24 серпня 2021 року, з 29 серпня по 17 вересня 2021 року та 19 жовтня по 21 жовтня 2021 року перебували у відпустці. У зв`язку з цим, підготовчі дії були проведені 23.10.2021 року, після чого розгляд справи призначено ухвалою суду від 23.10.2021 року та відбувся 25.10.2021 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн., суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що протиправні дії АТ «ОДЕСАГАЗ», які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту, тобто позивачу була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої шкоди.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. є завищеними.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником житлового буд. АДРЕСА_1 .

Між ОСОБА_1 та відповідачем укладений Договір про приєднання до Договору про постачання природного газу побутовим споживачам (особистий рахунок 40048944). Згідно договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

24.12.2019 року представниками АТ «ОДЕСАГАЗ» складено Акт № 00568 про порушення побутовим споживачем, а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку) а.с. 7-7зворот.

24.12.2019 року представниками АТ «ОДЕСАГАЗ» складено Акт № б/н про відключення від постачання побутового газу буд. АДРЕСА_1 , з підстав утечі газу, встановлення трійника, установлення додаткових приборів. Які саме додаткові прибори встановлені позивачем в Акті № б/н від 24.12.2019 року відповідачем не зазначено (а.с. 8).

26.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про підключення побутового газу до будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11).

26.12.2019 року буд. № 56а був підключений до системи газопостачання, про що складено акт № 6440 від 26.12.2019 року (а.с. 37).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30.09.2015 року, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Положеннями п. 8 розділу VII указаних вище Правил встановлено, що якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу , то постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного природного газу, які обчислюються виходячи з фактичного середньогодинного споживання природного газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на природний газ, що діяли в період відсутності газопостачання.

У разі якщо постачальник не забезпечив своєчасне включення споживача до власного Реєстру споживачів у погодженому зі споживачем періоді постачання (за умови, що споживачем не порушувались зобов`язання за договором постачання природного газу), що призвело до припинення розподілу природного газу Оператором ГРМ, споживач має право вимагати від постачальника відшкодування вартості або об`єму недовідпущеного природного газу, який обчислюється виходячи з середньодобового споживання природного газу за останні 12 місяців з урахуванням періоду припинення газопостачання та вартості робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення.

Крім того, якщо внаслідок цього споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її відповідно до чинного законодавства.

Безпідставне припинення газопостачання - це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій у системах газопостачання).

Отже, відповідальність газопостачального підприємства щодо відшкодування шкоди, у тому числі моральної шкоди, передбачено нормами законодавства України, яке регулює спірні правовідносини.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18).

Суд виходив із того, що 24.12.2019 року буд. АДРЕСА_1 ,було відключено від постачання побутового газу з підстав утечі газу, встановлення трійника, установлення додаткових приборів. Які саме додаткові прибори встановлені позивачем в Акті № б/н від 24.12.2019 року відповідачем не зазначено. 26.12.2019 року вищевказаний буд. № 56а підключений до системи газопостачання, про що складено акт № 6440 від 26.12.2019 року.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування моральної шкоди (ст. 611 ч.1 п.4 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичні чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, при вирішенні спору щодо відшкодування моральної шкоди, з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, розмір моральної шкоди у сумі 1500,00 грн., суд визначив з врахуванням характеру, обсягу та тривалості страждань, яких зазнав позивач у зв`язку із неправомірними діями відповідача щодо відключення належного йому на праві власності будинку від газопостачання у період з 24.12.2019 року по 26.12.2019 року, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду, не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра