Справа № 459/1569/18
Провадження № 6/459/165/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

при секретарі Яковенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

встановив:

15.11.2021 року заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Вимоги заяви мотивує тим, що на виконанні у Червоноградському міському відділі ДВС перебувають виконавчі провадження ВП №56442992, до якого входило ВП №55804997, та ВП №56015896 з виконання постанови виданої 19.09.2017 року Галицьким районним судом м.Львова по справі №461/6362/17 про стягнення з нього відповідно штрафу в розмірі 499 402,81 грн. та витрат за зберігання на митниці в розмірі 57 243,64 грн. Зазначає, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 24 травня 2018 р. його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього постановою №461/6362/17, виданою 19.09.2017 року про стягнення штрафу у розмірі 499402, 81 грн. та витрат за зберігання на митниці у розмірі 57243, 64 грн. Вважає, що заходи, які обмежують свободу пересування людини, навіть якщо вони виправдані на момент їх вжиття, можуть бути непропорційними, якщо вони автоматично продовжуються протягом тривалого часу.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву від 16.12.2021 року про розгляд справи у його відсутності, у якій доводи заяви підтримав та долучив копію трудового договору від 21.11.2021 року, за умовами якого він зобов`язаний виконувати роботу на посаді плиточника, місце роботи змінне і залежить від місця роботи вказаного роботодавцем, який проживає в м.Олхао, Ав.Д.Джоао VI Хоарта Джоао Рамос, Сх.Postal 125-H 1, термін до 31.05.2022 року.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, подав відзив на заяву, у якому вказав, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження ВП №64382268 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 499 402,81 грн., тому просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки рішення суду до тепер не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розгляд справи проводиться на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для прийняття рішення.

Оглянувши матеріали заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановивши дійсні правовідносини між сторонами ті відповідні їм норми матеріального права, суд приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 24 травня 2018 р. , залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього постановою №461/6362/17, виданою 19.09.2017 року про стягнення штрафу у розмірі 499402, 81 грн. та витрат за зберігання на митниці у розмірі 57243, 64 грн.

Під час постановлення вказаної ухвали суду, суд виходив з того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчими листами, на підставі яких відкриті виконавчі провадження ВП №56442992, до якого входило ВП №55804997, та ВП №56015896, про які боржнику достеменно відомо, державним виконавцем вчинено достатньо дій в межах виконавчого провадження, проте рішення суду боржником свідомо не виконано.

З наданих боржником до суду документів, встановлено, що 21.11.2021 року між ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 був укладений трудовий договір, відповідно до якого останній приймає на себе зобов`язання виконувати функції плиточника за місцем вказаним роботодавцем, основна винагорода, яку має отримати ОСОБА_3 і субсидія на харчування в розмірі 600 Євро, що становить 5,86 (п`ять дорогих і вісімдесят шість центів) з трудовим графіком 40 годин на тиждень, договір діє до 31.05.2022 року. Копія договору перекладена з португальської Центром перекладів «Pavlo&Co» (ФОП ОСОБА_4 ).

На підставі викладеного, судом встановлено, що з часу постановлення вищевказаної ухвали суду про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у зв`язку з ухиленням від виконання рішення суду, останній працевлаштувався поза межами України та може отримувати дохід.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У той же час, частиною 5 статті 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

На підставі викладеного, з аналізу вказаних норм законодавства, вбачається, що застосування обмеження у праві виїзду за межі України боржнику за виконавчим провадженням вживається, як захід забезпечення виконання судового рішення у разі ухилення такої особи від виконання зобов`язань, однак має тимчасовий характер, а саме до виконання зобов`язань або зміни обставин, які викликали застосування такого обмеження.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що обставини, які слугували для вжиття тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України ухвалою суду від 24.05.2018 року, на цей час змінились, оскільки наявна інформація про працевлаштування боржника, а відтак можливість останнім отримувати заробіток для погашення заборгованості стягнутої на підставі вищевказаного судового рішення, що в свою чергу буде сприяти виконанню покладених на боржника обов`язків за вказаними виконавчими листами, однак для цього боржнику необхідно виїхати за межі України.

Одночасно, судом враховується, що відповідно до статті 7 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі-підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, зазначені у частині першій цієї статті, за заявою стягувача зобов`язані здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у розмірі, визначеному виконавчим документом, з урахуванням положень статті 70 цього Закону.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень в тому числі є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Отже, з урахуванням наявної інформації про працевлаштування боржника по справі, у державного виконавця буде можливість здійснити дії зі звернення стягнення на заробітну плату боржника по справі, для задоволення вимог стягувачів, що буде сприяти виконанню судового рішення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволенню, що буде відповідати принципу обов`язковості виконання судового рішення.

У той же час, суд роз`яснює державному виконавцю, що у разі зміни обставин та ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, з урахуванням отримання заробітної плати, або будь-яких інших обставин, державний виконавець не позбавлений права повторного звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження боржнику в праві виїзду за межі України в рамках виконавчого провадження.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України, застосоване щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , застосоване ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 24.05.2018 року до виконання зобов`язань, покладених на нього постановою №461/6362/17, виданою 19.09.2017 року про стягнення штрафу у розмірі 499402, 81 грн. та витрат за зберігання на митниці у розмірі 57243, 64 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16.12.2021 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська