СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14619/20

пр. № 2/759/1371/21

08 вересня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участю секретаря Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Універсал Банк» 31.08.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 240746,50 грн., 3 % річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 94287,27 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.06.2008 року відповідач уклав з ВАТ «Універсал Банк» генеральний договір про надання кредитних коштів № BL5064 від 10.06.2008 року та додаткову угоду № BL 5064/К від 10.06.2008 року, на підставі чого банком відкрито відповідачу кредитну лінію в межах суми 105000,00 доларів США на строк до 01.06.2028 року, зі сплатою 15,25 % річних за користування кредитом. В подальшому між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 25.03.2010 року та додаткову угоду № 2 від 25.03.2010 року, за умовами яких змінювалась відсоткова ставка за кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.06.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва від 26 грудня 1996 року згідно розпорядження №4394 від 26 грудня 1996 року та Свідоцтва про право спадщини за законом від 20 жовтня 2006 року.

Зазначив, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2011 року у цивільній справі № 2-2203/11, позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в сумі 1 046 680,42 грн.; в рахунок погашення заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL від 10.06.2008 року та Додатковою угодою BL5064/К від 10.06.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру, загальною площею 45,00 кв.м., житловою площею 27.30 кв.м. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва від 26 грудня 1996 року згідно розпорядження №4394 від 26 грудня 1996 року та Свідоцтва про право спадщини за законом від 20 жовтня 2006 року, посвідченого Фіщук Н.І., державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори,за реєстровим № 6-4376, номер спадкової справи № 1757/06. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» за реєстровим № 1440 в реєстровій книзі за № д.1367-20 від 27 грудня 1996 року (від 31 жовтня 2006 року) шляхом проведення прилюдних торгів; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 1708,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1828, 50 грн.

Крім того, зазначив, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2011 року у справі № 2-2203/11 до стягнення підлягає сума боргу саме в національній валюті - гривні, за період часу, протягом якого відповідачами вказане рішення суду не було виконано, сума коштів, що згідно рішення суду підлягала стягненню, знецінилась внаслідок девальвації, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом про застосування наслідків порушення виконання рішення суду у вигляді сплати інфляційних втрат та 3 % річних, які відповідно до розрахунку за період з липня 2017 року по червень 2020 року становлять 240736,50 грн. та три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року становить 94287,27 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розгляд справи провидити за відсутності представника АТ «Універсал Банк».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, 10.06.2008 року відповідач уклав з ВАТ «Універсал Банк» генеральний договір про надання кредитних коштів № BL5064 від 10.06.2008 року та додаткову угоду № BL 5064/К від 10.06.2008 року, на підставі чого банком відкрито відповідачу кредитну лінію в межах суми 105000,00 доларів США на строк до 01.06.2028 року, зі сплатою 15,25 % річних за користування кредитом. В подальшому між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 25.03.2010 року та додаткову угоду № 2 від 25.03.2010 року, за умовами яких змінювалась відсоткова ставка за кредитом. (а.с. 6-29).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.06.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва від 26 грудня 1996 року згідно розпорядження №4394 від 26 грудня 1996 року та Свідоцтва про право спадщини за законом від 20 жовтня 2006 року.

Як вбачається з рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2011 року у цивільній справі № 2-2203/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в сумі 1 046 680,42 грн.; в рахунок погашення заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL від 10.06.2008 року та Додатковою угодою BL5064/К від 10.06.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру, загальною площею 45,00 кв.м., житловою площею 27.30 кв.м. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва від 26 грудня 1996 року згідно розпорядження №4394 від 26 грудня 1996 року та Свідоцтва про право спадщини за законом від 20 жовтня 2006 року, посвідченого Фіщук Н.І., державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори,за реєстровим № 6-4376, номер спадкової справи № 1757/06. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» за реєстровим № 1440 в реєстровій книзі за № д.1367-20 від 27 грудня 1996 року (від 31 жовтня 2006 року) шляхом проведення прилюдних торгів; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 1708,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1828, 50 грн. (а.с. 32-34).

Судом безспірно встановлено, що відповідачі по даний час вищевказане рішення суду не виконали.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. Посадових чи службових осіб та громадян в підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Дані кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Положення ст. 625 ЦК України, застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов`язання в не залежності від наявності вини в його діях. Кредитор реально грошові кошти не отримав. Відтак, встановлені ст. 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач відповідно до наданого суду розрахунку, просить стягнути з відповідача суму інфляції за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань згідно рішення суду за період часу з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року в сумі 240736,50 грн. та 3 % річних за період з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року в розмірі 904287,27 грн., який відповідачем спростовано не було.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що сума основного боргу відповідачем несплачена, а наданий розрахунок позивачем відповідає нормам закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5025,36 грн.

Керуючись статтями 525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1048 ЦК України, статтями 2, 4, 7, 76-83, 141, 264-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» ( , юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань згідно рішення суду за період часу з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року в сумі 240736 грн. 50 коп., та 3 % річних за період з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року в сумі 904287 грн. 27 коп. та сплачений судовий збір в сумі 5025 грн. 36 коп., а всього стягнути 340049 ( триста сорок тисяч сорок девять ) грн. 13 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. П`ятничук