Справа № 323/1616/21
Провадження № 2-о/323/57/21
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

16.09.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Фісун Н.В.,

секретаря - Мірошниченко А.О.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 до Оріхівської міської ради Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті проживала у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві спільної часткової власності: - 2/3 частини померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2646 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2648 та по 1/6 частині позивачу та його сестрі, ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2648.

Через похилий вік матері та поганий стан її здоров`я з 1998 року позивач проживав разом з нею в їхньому спільному будинку, хоча зареєстрований він був за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з померлою позивач вів спільне господарство. Фактично всіма роботами по догляду за будинком і присадибною ділянку займався він один, доглядаючи також за старенькою матір`ю. Всі правовстановлюючі документи та технічну документацію на будинок ще за життя мати передала позивачу і вони по теперішній час знаходяться в нього. Після смерті матері позивач здійснив її поховання і продовжував проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 .

У шестимісячний строк з часу відкриття спадщини позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, користується приміщеннями житлового будинку, зареєстрований і проживає в ньому, здійснює необхідні роботи по утриманню будинку, сплачує комунальні платежі за послуги по утриманню будинку, користується присадибною земельною ділянкою, тобто вчинив дії які свідчать про прийняття мною спадщини відповідно до ст.549 ЦК УРСР(1963 р.)

Рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області за №157 від 18 березня 2021 року об`єкту спадщини - житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Звернувшись до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області з питання переоформлення частки успадкованого будинку позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2021 року за №352/02-31 з посиланням на те, що на час смерті матері він не був з нею зареєстрований і в шестимісячний строк від дня відкриття спадщини ним не подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати своє право на спадщину.

Просить встановити факт прийняття ним спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 2/3 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій на праві власності згідно свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2646 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2648, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

У судовому засіданні представник заявника на задоволенні заяви наполягає.

У судове засідання, представник заінтересованої особи Оріхівської міської ради Запорізької області не з?явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного.

Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являється матір?ю ОСОБА_1 .

Відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.6).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій на праві власності згідно свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2646 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2648 ( а.с. 7,8,12, 13,16).

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_1 , який постійно проживав разом з їх матір?ю ОСОБА_2 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері, він продовжує проживати в спадковому будинку, доглядає за будинком та присадибною ділянкою, сплачує всі комунальні послуги, таким чином він фактично прийняв спадщину після смерті матері. На частину будинку, що залишилась після смерті матері вона не претендує.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засідання пояснили, що вони проживають за адресою: АДРЕСА_3 та являються сусідами заявника. Підтвердили факт того, що заявник постійно проживав разом з матір?ю ОСОБА_2 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті матері, він продовжує проживати в спадковому будинку, доглядає за будинком та присадибною ділянкою.

Відповідно до Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ).

Якщо спадкодавець помер до ІНФОРМАЦІЯ_4 , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Допитані під час судового розгляду свідки довели що заявник вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_2 у вигляді 2/3 частини житлового будинку в АДРЕСА_3 .

Також суд враховує, що заявник після смерті матері продовжує проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за даною адресою.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником, свідками та підтверджених документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Оріхівської міської ради Запорізької області (вул. Шевченка, 11, м. Орііхів, Запорізької області, 70500) про встановлення факту прийняття спадщини- задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 , спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 2/3 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій на праві власності згідно свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2646 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори 12 жовтня 1974 року, зареєстрованого в реєстрі за №2648, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Повний текст рішення виготовлений 21 вересня 2021 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В. Фісун