ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1726/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Дудка В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петриківська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора, та просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 4,1399 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району (тепер Петриківська селищна рада Дніпровського району) Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ДП 117013, зареєстрованого Петриківською райдержадміністрацією 01.03.2004.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і земельної частки (паю), площею 4,1399 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

07 квітня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстрований в реєстрі за № 178, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «частину із майна, а саме земельну частку (пай), площею 4,1399 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області заповіла у власність ОСОБА_1 ».

08 квітня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстрований в реєстрі за № 179, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «частину із майна, а саме садибу в АДРЕСА_1 заповідаю у власність дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ».

27 липня 2006 року ОСОБА_3 також склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстрований в реєстрі за № 243, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «усе належне мені майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать мені на час посвідчення заповіту, а також мої майнові права та обов`язки, які належатимуть мені на день смерті, я заповідаю у власність ОСОБА_2 ».

Після смерті ОСОБА_3 , позивач, а також відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Петриківської державної нотаріальної контори для отримання спадщини за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району 07 квітня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №178 та за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району 08 квітня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №178 відповідно, однак нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як існує заповіт складений 27 липня 2006 року.

Курім того, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Тобто, ОСОБА_2 звернулася за отриманням свідоцтва про право власності за заповітом на будинок, а позивач за отриманням свідоцтва про право власності за заповітом на земельну ділянку (пай).

За позовом ОСОБА_2 рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 позовні вимоги задоволено і визнано за ОСОБА_2 порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено і визнано недійсним заповіт складений від імені ОСОБА_3 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 27 липня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 243.

ОСОБА_1 , повторно звернувся до Петриківської державної нотаріальної контори для отримання спадщини за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району 07 квітня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №178, однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (вказану в заповіті) з в`язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 27.10.2021 відкрито провадження в даній справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився та надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності через похилий вік, позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує.

Від Петриківської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Крім того, до суду направлено копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено надано до суду копію спадкової справи № 183/2008, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 33.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і земельної частки (паю), площею 4,1399 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, про що свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку ДП 117013, зареєстрованого Петриківською райдержадміністрацією 01 березня 2004 року.

07 квітня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстрований в реєстрі за № 178, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «частину із майна, а саме земельну частку (пай), площею 4,1399 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області заповіла у власність ОСОБА_1 ».

08 квітня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстрований в реєстрі за № 179, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «частину із майна, а саме садибу в АДРЕСА_1 заповідаю у власність дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ».

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 (справа № 187/1304/17, провадження № 2/0187/12/18) позовні вимоги задоволено і визнано за ОСОБА_2 порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали спадкової справи містять заповіт від 27 липня 2006 року, складений ОСОБА_3 , який посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстрований в реєстрі за № 243, за яким ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «усе належне мені майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать мені на час посвідчення заповіту, а також мої майнові права та обов`язки, які належатимуть мені на день смерті, я заповідаю у власність ОСОБА_2 ».

При цьому, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 визнано недійсним вказаний заповіт складений від імені ОСОБА_3 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 27 липня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 243.

Постановою державного нотаріуса від 22.06.2021 відмовлено позивач у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (вказану в заповіті).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Приймаючи до уваги вищезазначене, а також враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 07.04.2004 і зареєстрованим в реєстрі за № 178, який прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3 . Спадкодавець набула права власності на заповідану земельну ділянку, але відсутні правовстановлюючі документи на неї, що об`єктивно чинить перешкоди позивачеві в реалізації його права на спадкування. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петриківська державна нотаріальна контора, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), право власності на земельну ділянку площею 4,1399 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району (тепер Петриківська селищна рада, Дніпровського району) Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ДП 117013, зареєстрованого Петриківською райдержадміністрацією 01 березня 2004 року, в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха