Справа № 541/2296/21
Провадження №2/541/866/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
15 грудня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин В.М.,
секретаря судового засідання Олешко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
06 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач ОСОБА_2 , який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним, інших утриманців не має.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.09.2021 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як має у власності трактор, на підставі довіреностей користується комбайном та вантажним тягачем якими надає послуги обробітку землі. Крім того має у власності земельну ділянку з якої також отримує дохід. Відповідач з часу припинення подружні відносини з 2018 року, на утримання дитини матеріальної допомоги не надавав.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 08.11.2021 позов не визнав, суду пояснив, що він не працює та не може надавати допомогу на утримання дитини.
В судове засідання 15.12.2021 ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Миргородського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.02.2017 (а.с.4,5).
ОСОБА_2 має у власності трактор колісний відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 27.10.2008 (а.с.43).
Відповідно до довіреності серії ВСК№777184 від 09.01.2006 та довіреності серії НАР 631472 від 17.12.2015 має у користуванні комбайн та спеціалізований вантажний сідловий тягач (а.с.44,52,58) .
Відповідач ОСОБА_2 згідно витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності має у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 2 га (а.с.56).
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Визначення матеріально-правової вимоги до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, у тому числі визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) відповідача належить виключно позивачеві.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
6) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За правилами, встановленими частинами першою, другою статті 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном; якщо платник аліментів, не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, заборгованість за аліментами визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Таким чином, наявність мінливого, сезонного доходу у відповідача не впливає на присудження аліментів у частці від його заробітку(доходу), обчислення розміру яких врегульовано чинним законодавством та здійснюється згідно доказів про фактично одержані платником аліментів доходи або виходячи із середнього заробітку працівника для даної місцевості.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2618 грн.
Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дітей, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Суд вважає невизнання позову відповідачем способом ухилення останнього від виконання обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, оскільки відповідач є працездатною особою, має у власності земельну ділянку та сільськогосподарську техніку, які дозволяють йому отримувати доходи шляхом здійснення самообробітку земельної ділянки чи передання її в оренду. Крім того, розмір аліментів визначених судом є мінімальним.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача із ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень 00 копійок. судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. 180-182 СК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355,430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.
Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Миргород, Полтавської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець селища Гоголеве, Великобагачанського району, Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин