РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/20088/20

Провадження № 22-ц/4815/906/21

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого Боймиструка С.В,

суддів :Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельниченко Олени Андріївни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2021 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі ПрАТ "СК "АРКС") звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Покликаючись на заподіяння внаслідок ДТП, що сталася 08 серпня 2018 року, відповідачем шкоди майну ОСОБА_2 з яким позивач уклав договір добровільного страхування та умови якого виконав, представник позивача ПрАТ "СК "АРКС" у поданій до суду 02 грудня 2020 року заяві просить стягнути з відповідача у порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 13682 грн. 79 коп. та сплачений судовий збір.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2021 року позов ПрАТ "СК "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Мельниченко Олена Андріївна вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, при цьому судом першої інстанції не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи, а тому є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що суд не врахував правову позицію Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц відповідно до якої відповідальність за відшкодування шкоди, в межах страхової суми, несе страхова компанія відповідача. Стверджує, що судом першої інстанції помилково визначено правовідносини між позивачем та відповідачем, не надана оцінка доводам та поясненням відповідача.

За наведеного, просять рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У письмових поясненнях позивач вказує, що страховик відповідача відшкодував шкоду з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, що є меншим від повної вартості відновлювального ремонту ТЗ, а тому різниця підлягає до стягнення з відповідача. Враховуючи викладене, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

Відповідно до 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Місцевим судом встановлено та не заперечується сторонами в справі, що 22.09.2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» - (нове найменування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») та ОСОБА_2 було укладено було укладено Заяву-приєднання (Акцепт) добровільного страхування наземного транспорту за №323984а7ра до Оферти №124 від 01.02.2017р., відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб VOLVO ХС70 (д.р.н. НОМЕР_1 ).

08.07.2018 року о 20:30 на а/д НОМЕР_2 , виїзд з смт. Квасилів Рівненської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля VOLVO ХС70 (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 та автомобіля Nissan Note (д.р.н. НОМЕР_3 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLVO ХС70 (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» - (нове найменування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») за Договором добровільного страхування наземного транспорту №323984а7ра від 22.09.2017 року.

Згідно повідомлення про ДТП (Європротокол), вона сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, про що зроблено відповідну відмітку в Європротоколі.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2393836 від 17.07.2018 року та умов Договору страхування № 323984а7ра від 22.09.2017, розмір страхового відшкодування склав 21 874,90 грн., яке страховиком було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 474921 від 18.07.2018р.

Згідно звіту № 413К про оцінку ТЗ, вартість відновлювального ремонту ТЗ VOLVO ХС70 (д.р.н. НОМЕР_1 ), розрахована оцінювачем, складає 22 999,30 грн., коефіцієнт фізичного зносу становить 0,6007.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Nissan Note (д.р.н. НОМЕР_3 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АМ3204113. Даний факт не заперечувався відповідачем та його представником.

Полісом № АМ3204113 встановлений ліміт відповідальності ПАТ «СК «Євроінс Україна» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1000,00грн.

17.08.2018 року Позивач звернувся до ПАТ «СК «Євроінс Україна» з Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/005553/3.

31.01.2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 192,11 грн. згідно умов полісу № АМ3204113 та ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.ст. 7, 8 Закону "Про страхування", страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно зі норм ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Отже, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Неправильне зазначення позивачем правової норми на обґрунтування позову з посиланням на виникнення права вимоги у порядку регресу, не є визначальним для суду при вирішенні питання про те, яким законом необхідно керуватись при захисті права зворотної вимоги страховика до винної у спричиненні ДТП особи.

Позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини між відповідачем та ПАТ "СК "Євроінс Україна", регулюються правилами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з ч. 1 зазначеної статті, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Через заміну сторони кредитора в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Тому за змістом ст. 993 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 990 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до наявних в матеріалах справи документів стягнув з відповідача на користь АТ "СК "АРКС" 13682 грн. 79 коп. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відповідно до вимог статті 1194 ЦК України.

Твердження апелянта з приводу того, що страхова компанія відповідача зобов`язана відшкодувати усю завдану шкоду ДТП у межах страхового ліміту, який складає 100 000 гривень, що відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006-15-ц, не заслуговують на увагу, оскільки вказане може бути оспорено особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у т.ч. й частково відшкодувала шкоду згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельниченко Олени Андріївни залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.