Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/346/21
Провадження №2/433/226/21
Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Певної О.С.,
за участю секретаря судового засідання Цимбалюк С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бурлакової Наталії Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У провадженні Троїцького районного суду Луганської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року, повний текст якого складено 22 вересня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задоволено частково.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

23 вересня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Бурлакова Н.В. подала до суду письмову заяву про стягнення з позивача понесених відповідачем ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У пункті 4 ч.1 ст.1 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується.

Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Івановим О.Ю. укладено договір про надання правової допомоги від 06 квітня 2021 року.

При цьому, адвокат Іванов О.Ю. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1998, виданого 09.09.2005 Донецькою обласною КДКА. Відомості про адвоката Іванова О.Ю. внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час, в т.ч. в період надання правової допомоги відповідачу.

Актом прийому-передачі наданої правової допомоги по договору від 06.04.2021 передбачено, що адвокат передав, а клієнт прийняв надану правову допомогу за період з 06.04.2021 по 21.09.2021, передбачену договором про надання правової допомоги від 06.04.2021: усні консультації та роз`яснення з правових питань щодо розгляду Троїцьким районним судом Луганської області справи № 433/346/21; складання та направлення апеляційної скарги на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 12.03.2021 по справі № 433/346/21; складання та направлення відзиву на позовну заяву у справі № 433/346/21; складання та направлення клопотання про долучення доказів у справі № 433/346/21; представництво інтересів клієнта в Троїцькому районному суді Луганської області та у Луганському апеляційному суді у справі № 433/346/21. Гонорар адвоката за надання клієнту правової допомоги є фіксованим та складає 10000,00 грн.

Згідно з наданого до суду рахунку-фактури від 06 квітня 2021 року адвокатом Івановим О.Ю. прийнято від ОСОБА_1 10000,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2021 року представник відповідача у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подав докази витрат пов`язаних з розглядом справи.

Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 документально підтверджені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.С. Певна

23.09.21