Справа № 364/1010/21
Провадження № 2-з/364/12/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області одночасно з позовною заявою надійшла зазначена заява ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, в якій Заявник просить суд зупинити стягнення на підставі оскарженого ним виконавчого напису нотаріусу.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи; залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (частини перша, шоста, сьома, одинадцята статті 153 ЦПК України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (зокрема, постанова Верховного Суду України від 18.01.2017 р. у справі № 554/410/15ц).

Суд у порядку статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує як джерело права практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, у рішенні від 29.06.2006 р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначав, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права; ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Під час вирішення справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для названої Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 цієї Конвенції декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування; тому обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту, протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на наведене держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права; при цьому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним і забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004); правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (пункт 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (зокрема, постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18, постанова Касаційного цивільного суду від 17.11.2020 р. у справі № 766/25403/18 тощо).

Зважаючи на наведене вище, судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, шляхом зупинення судом стягнення на підставі оскарженого ним виконавчого напису нотаріусу була подана одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подано позовну заяву, згідно з пунктом 2 частини першої статті 152 ЦПК України; форма і зміст цієї заяви відповідає вимогам статті 151 ЦПК України; судовий збір сплачено Позивачем (Заявником) у порядку і розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

При цьому суд бере до уваги, що обраний Позивачем вид забезпечення позову прямо передбачений і відповідає пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України, та враховує, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна здійснюється стягнення за виконавчим документом (виконавчим написом приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.), який Позивачем оскаржено в судовому порядку, що може порушити права Позивача, а відтак відмова в задоволенні заяви Позивача про забезпечення його позову призведе до продовження стягнення заборгованості на підставі виконавчого документу, законність якого оспорено в суді. Тому суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149- 153, 258-261, 272, 273, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67682980, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни, щодо примусового виконання виконавчого напису № 28986 від 20.05.2021 р., виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, де боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», .

Копії цієї ухвали суду надіслати учасникам справи до відома, приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівні до виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень; оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову, як виконавчого документа, три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Ткаченко