Справа № 211/2200/13-ц
Провадження № 4-с/211/34/21
У Х В А Л А

іменем України

22 вересня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро),-

в с т а н о в и в:

09.08.2021 року представник заявника адвокат Сайко Ю.В. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) та просить визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) щодо зняття арешту з нерухомого майна, який був накладений у межах ВП № 42262262 з примусового виконання виконавчого листа № 211/2200/13-Ц виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про звернення стягнення на трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , на загальну суму 125000,00 грн. та зняти арешт з нерухомого майна. Вимоги скарги обґрунтовує тим, заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року у справі № 211/2200/13-цзадоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем.

На виконання рішення суду 31 січня 2014 року було видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 42262262, в рамках якого 18 березня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження про, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження за № 5020021.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2014 року скасовано заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року у справі № 211/2200/13-ц та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

23.12.2015 року виконавче провадження № 42262262 завершено, а його матеріали знищені, у зв`язку з закінченням терміну зберігання, який становить три роки.

24.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) із заявою про знаття арешту та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатом якої їй повідомлено про відсутність можливості в позасудовому порядку звільнити майно з-під арешту та рекомендовано звернутись до суду.

Так як, рішення суду, яке слугувало відкриттю ВП № 42262262 скасовано, виконавче провадження завершено та знищено, відтак відсутні підстави для продовження обтяження арештом майна, у зв`язку з чим просила суд її скаргу задовольнити.

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року скаргу прийнято до розгляду.

У судове засідання сторони та зацікавлені особи не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник скаржника адвокат Сайко Ю.В. до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, на заявлених вимогах наполягає.

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) у судове засідання не з`явились, письмових заперечень не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частинами 1,2 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частини 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . На вказану квартиру накладено арешт постановою державного виконавця від 18 березня 2014 року у межах суми 125000.00 грн. ( а.с. 7-11).

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року у справі № 211/2200/13-цзадоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2014 року заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено ( а.с. 12-14).

Згідно зіст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені, Конституцією та Законами України.

Оскільки, рішення суду, яке слугувало відкриттю ВП № 42262262 скасовано, виконавче провадження завершено та знищено, відтак відсутні правові підстави для продовження існування арешту, який був вжитий в межах виконання рішення суду.

Згідно ч. 2ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення до суду зі скаргою в порядку ст.ст.447,448 ЦПК України.

При цьому нормами статті 451 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» визначено способи захисту прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи викладене, скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1ст.453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст.449,450,451ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений у межах ВП № 42262262 з примусового виконання виконавчого листа № 211/2200/13-Ц виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про звернення стягнення на трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , на загальну суму 125000,00 грн.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ), який був накладений у межах ВП № 42262262 з примусового виконання виконавчого листа № 211/2200/13-Ц виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про звернення стягнення на трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , на загальну суму 125000,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 22.09.2021 року.

Суддя: Н. О. Сарат