Справа № 581/502/21
Провадження № 2/581/203/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2021 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання - Бочкун Л.І., за участі представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Синівської сільської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, одержання правовстановлюючих документів на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Сутність заявленої до суду вимоги

У серпні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_2 із зазначеним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки по лінії батька ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яку фактично успадкував, але не переоформив, її рідний брат (батько позивачки) ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті батька успадкувала позивачка ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 24 червня 2010 року. Нещодавно позивачка від представників Подільківського старостинського округу дізналася про те, що її тітка ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай), яка розташована на території Подільківської сільської ради. 03 лютого 1997 року на ім`я тітки видано сертифікат серії СМ № 0191819, а згодом виготовлено технічну документацію, яка затверджена розпорядженням голови Липоводолинської РДА від 14 березня 2002 року за № 116. Проте у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 державний акт на землю не виготовлявся та не видавався. Просив суд визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 права на завершення приватизації та на одержання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка розташована на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району загальною площею 4,3782 га (рілля - 3,5879, сіножаті - 0,4624, пасовище - 0,3279), процедуру приватизації якої розпочала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії СМ № 0191819 та розпорядження голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 14 березня 2002 року № 116.

Позиція позивача, відповідача, третьої особи по даній справі

Позивач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином повідомлений, подав заяву про підтримання заявленого позову, про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Синівської сільської ради Тихоненко О.І. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином повідомлений, подав заяву про відсутність заперечень щодо визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та проведення судового засідання без участі представника ради.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2021 року у даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 15 вересня 2021 року о 09 год. 00 хв. з викликом сторін. 15 вересня 2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23 вересня 2021 року. 23 вересня 2021 року спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

Згідно з фотокопією паспорта та свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, батьками зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_6 (а.с.7-9).

13 серпня 1983 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище чоловіка - « ОСОБА_9 » (а.с.10).

Із фотокопії свідоцтва про народження, повторно виданого 05 травня 1969 року Липоводолинським р/б ЗАГС Сумської області, вбачається те, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, у графі батько зазначено « ОСОБА_10 », у графі мати - « ОСОБА_11 » (а.с. 11).

Із фотокопії свідоцтва про народження, повторно виданого 27 травня 1969 року Липоводолинським р/б ЗАГС Сумської області, вбачається те, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, у графі батько зазначено « ОСОБА_10 », у графі мати - « ОСОБА_11 » (а.с. 12).

Із фотокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 вересня 2000 року виконкомом Подільківської сільської ради, вбачається те, що 12 вересня 2000 року під номером 19 сформовано актовий запис про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області (а.с. 13).

Із фотокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 03 лютого 2004 року виконкомом Подільківської сільської ради, вбачається те, що 03 лютого 2004 року під номером 02 сформовано актовий запис про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області (а.с. 89).

Із фотокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 30 жовтня 2009 року виконкомом Подільківської сільської ради, вбачається те, що 30 жовтня 2009 року під номером 16 сформовано актовий запис про смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області (а.с. 14).

Із фотокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 червня 2010 року, виданого державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріального контори Чорним В.В. спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 вбачається те, що ОСОБА_2 отримала в якості спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 наступне майно, а саме: земельних ділянок, що розташовані на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району на трьох земельних масивах, площею 6,40 га, в межах згідно з планом (кадастровий номер :02:001:0117, :01:004:0159, :01:001:0261), в тому числі: рілля - 3,20 га, кормові угіддя - 2,70 га, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 002857, виданого Подільківською сільрадою Липоводолинського району 19 березня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 311 (а.с.15).

Згідно з листом Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області № 1/316-21 від 20 липня 2021 року на ім`я ОСОБА_3 зареєстрований сертифікат серії СМ № 0191819 за № 279 від 03 лютого 1997 року (виготовлений в одному екземплярі та виданий громадянці на руки). На підставі сертифікату виготовлена технічна документація по складанню державних актів на право приватної власності на земельні паї власникам сертифікатів бувшого АПТЗТ «Поділля» на території Подільківської сільської ради, яка затверджена розпорядженням голови Липоводолинської РДА від 13 березня 2002 року № 116, загальна площа земельної частки (паю) померлої ОСОБА_3 - 4,3782 га, в тому числі ріллі - 3,5879 га, сіножатей - 0,4624 га, пасовищ - 0,3279 га; державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3 не видавався (а.с.16).

Згідно з фотокопією довідки № 14-05/152 від 22 липня 2021 року, виданої Подільківським старостинським округом Синівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно проживала та була зареєстрований у с. Подільки, на час смерті ОСОБА_3 у житловому будинку за даною адресою був зареєстрований брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та невістка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом сільської ради посвідчувався 29 квітня 1991 року за реєстровим № 43, спадкоємці першої черги відсутні, інформацією щодо інших спадкоємців першої черги старостинський округ не володіє (а.с.17).

Згідно з фотокопією довідки № 14-05/153 від 22 липня 2021 року, виданої Подільківським старостинським округом Синівської сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований у с. Подільки, на час смерті ОСОБА_4 у житловому будинку за даною адресою він був зареєстрований сам, заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом сільської ради посвідчувався 06 грудня 1991 року за реєстровим № 112, 18 лютого 2008 року за реєстровим № 8, спадкоємцем першої черги є дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформацією щодо інших спадкоємців першої черги старостинський округ не володіє (а.с.18).

Із фотокопії книг погосподарського обліку на 1996-2000, 2006-2010 роки вбачається те, що головою домогосподарства у с. Подільки був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованими також були дружина - ОСОБА_6 , сестра - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19-20).

Як вбачається із фотокопії звернення до Синівської сільської ради від 11 серпня 2021 року ОСОБА_2 просила визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії СМ № 0191819, виданого 03 лютого 1997 року та зареєстрований за № 279, на яку в подальшому виготовлена технічна документація та яка затверджена розпорядженням голови Липоводолинської РДА від 14 березня 2002 року за № 116 (а.с.22).

Із фотокопії відповіді Синівської сільської ради від 17 серпня 2021 року вбачається відмова ОСОБА_2 у задоволенні порушеного нею питання та рекомендація звернутися до суду (а.с.23).

Як вбачається із довідкових відомостей Управління у Роменському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області за замовленням Подільківської сільської ради Сумським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 2002 році розроблена технічна документація по складанню державних актів на право приватної власності на земельні паї власникам земельних сертифікатів колишнього сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Поділля» Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області де серед громадян-членів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Поділля» Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області під номером 249 вказана ОСОБА_3 , якій виданий сертифікат серії СМ № 0191819, пай складається із ріллі площею 3,5879 га, сіножатей - 0,4624 га та пасовища - 0,3279 га, загальною площею 4,3782 га, дана технічна документація затверджена розпорядженням голови Липоводолинської РДА від 13 березня 2002 року № 116, у додатку до якого у списку громадян-власників земельних сертифікатів колишнього САПТЗТ «Поділля», яким передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під номером 196 зазначена ОСОБА_3 (а.с.35-63).

Із довідкової інформації Липоводолинської районної державної нотаріальної контори вбачаються ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, відомості про спадкоємців відсутні, заповіт від імені ОСОБА_3 за даними Спадкового реєстру посвідчувався Подільківською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 29 квітня 1991 року за реєстровим номером 43 (а.с.64).

Із фотокопії спадкової справи № 44/2010, яка зберігається в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі, вбачаються ті обставини, що після смерті ОСОБА_4 за даними Спадкового реєстру заведена спадкова справа № 44/2010 за заявою ОСОБА_2 , як спадкоємця померлого за заповітом (позивачка у справі), нею отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5 земельних ділянок площами: 0,48 га, 0,05 га, 6,40 га (3,70 га, 2,70 га), інших спадкоємців після смерті зазначеної особи державним нотаріусом не установлено (а.с. 65-72).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. Формою визнання права власності позивача на спірну будинок є скасування державної реєстрації права власності попередніх власників.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст. 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно з п. 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

У випадку, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК).

Такий же аналіз нормативно-правових актів наведено колегією суддів Великої Палати Верховного суду у постанові № 350/67/15-ц від 20 березня 2019 року, які є обов`язковими для врахування судами нижчої інстанції.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача на спадщину є доведеним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений п. 1ст. 16 ЦК України.

Таким чином, прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_12 , який в свою чергу фактично вступив в управління спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК УРСР після померлої сестри ОСОБА_3 , позивачка набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент смерті, включно і право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів на неї, оскільки процедура приватизації була розпочата за життя вищевказаних спадкоємців та не завершена у зв`язку з їх смертю. Також визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 1216, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. 253 ЗК України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ, вважає необхідним визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку загальною площею 4,3782 га, яка розташована на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району сумської області у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того, відповідач позов визнав, а тому позов ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 89, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Синівської сільської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на завершення приватизації, розпочатої за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, з одержанням правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 4,3782 га (рілля - 3,5879, сіножаті - 0,4624, пасовище - 0,3279), розташованої на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, на підставі сертифікату серії СМ № 0191819 за № 279 від 03 лютого 1997 року, виданого Липоводолинською районною державною адміністрацією Сумської області, як члену АПТЗТ «Поділля», та розпорядження голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області від 14 березня 2002 року № 116 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Подільківської сільської ради».

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Маківський Віталій Вікторович (адреса місця здійснення адвокатської діяльності: вул. Роменська, буд. 4, сел. Липова Долина, Роменський район, Сумська область, 42500).

Відповідач: Синівська сільська рада (адреса місцезнаходження: вул. Спортивна, 2, с. Синівка, Роменський район, Сумська область, 42533; ).

Повне рішення суду складено 23 вересня 2021 року.

Суддя Д. В. Бутенко