Справа № 210/907/21
Провадження № 2/210/903/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" вересня 2021 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Літвіненко Н.А.,

при секретарі Таранущенко В.С.

з участю предст. позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконкому Металургійної районної у місті ради, третя особа Виконком Криворізької міської ради, про визнання права власності на земельну ділянку за договором дарування домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою 17.02.2021 року, яку згодом, 22.03.2021 року, на виконання ухвали суду, уточнив, та просив суд: визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування домоволодіння між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , укладеним 25 липня 2003 року.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 25.07.2003 року, згідно договору дарування домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_2 прийняв у дар від ОСОБА_4 вказане вище домоволодіння, що підтверджується договором дарування житлового будинку, в пункті 2 якого вказано, що житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка переходить у користування обдарованого та підлягає оформленню в особисту власність згідно діючого законодавства.

Вказане домоволодіння належало ОСОБА_4 на підставі договору дарування вказаного домоволодіння ОСОБА_3 від 23.03.2001 року.

Позивач вказує, що з державного акту на право власності на землю за вищевказаною адресою слідує, що вказаний акт видано на ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №247/2 від 14.05.97 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3016 11.11.1997 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 хворіла, вона не отримала державний акт на право власності на землю, тому при укладенні договору дарування домоволодіння між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , остання не змогла отримати державний акт на право власності на землю на своє ім`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. При укладенні договору дарування між ОСОБА_4 та позивачем державний акт на право власності на землю було зареєстровано на ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №64 від 18.01.2006 року.

Необхідність вирішення спору судом позивач обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_4 неможливо вирішити питання переоформлення земельної ділянки на ОСОБА_2 тому, що Виконком Металургійної районної у місті ради міста Кривого Рогу рекомендував звернутись до суду тому вважає, що на теперішній час є всі підстави для визнання за позивачем право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га по АДРЕСА_1 згідно двох договорів дарування домолодіння від 23.03.2001 року та 25.07.2003 року.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 15-16).

На виконання вказаної ухвали суду, 22.03.2021 року, представником позивача - адвокатом Бойченко Л.П., подано уточнену позовну заяву (а.с. 21-22).

Ухвалою суду від 24.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого провадження та призначенням підготовчого судового засідання по справі (а.с. 31).

08.07.2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциної Н.В. договору дарування домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , укладений 21 березня 2001 року та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. за реєстром №1-2563 та зареєстрованого у БТІ м. Кривого Рогу 27.04.2001 року в реєстрову книгу №235, стор. 243,запис №54703..

29.07.2021 року на виконання ухвали суду до канцелярії суду надійшла копія договору дарування домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , укладений 21 березня 2001 року.

Ухвалою суду від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Представник позивача ОСОБА_1 , яка була присутня в судовому засіданні, пред`явлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений згідно норм процесуального законодавства - за допомогою судової повістки, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Криворізької міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду пояснення в яких просив суд розглядати справу без їх участі, по суті справи зазначив, що відповідно до ст.. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, спірна земельна ділянка не перебуває у комунальній власності, була передана у приватну власність ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона як голова квартального комітету займалася подачею документів на приватизацію земельних ділянок. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 була приватизована на попереднього власника ОСОБА_3 і вона цей державний акт на землю передала ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та свідка, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволені позову за таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що 23.03.2001 року, згідно договору дарування ОСОБА_4 прийняла в дар від ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 23.03.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстровано у реєстрі за №1-2563.

25.07.2003 року, згідно договору дарування позивач ОСОБА_2 прийняв у дар від ОСОБА_4 житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 25.07.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною І.А. та зареєстровано у реєстрі за №1190 (а.с. 8-9).

У пункті 2 вказаного договору дарування житлового будинку вказано, що житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка переходить в тимчасове користування обдарованого та підлягає оформленню в особисту власність, згідно діючого законодавства (а.с. 8).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, про що видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та 18.01.2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №64 (а.с. 12).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю земельна ділянка площею 0,1000 гектарів за адресою АДРЕСА_1 передана у приватну власність ОСОБА_3 про що зареєстровано Акт в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за №3016 (а.с. 5-6).

Відповідно до п. п. 3, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність.

Частина 1 ст. 319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 1 ст. 321 ЦК України зазначає, що ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності.

У відповідності до приписів статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 25.07.2003 року, то згідно вищевикладених правових норм набув право власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне йому домоволодіння.

Окрім того, з часу прийняття у дар нерухомого майна, позивач не порушував питання щодо правомірності свого права на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним в позову позивачу відмовити.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30, 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 9, 13, 81, 141, 259-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_2 до виконкому Металургійної районної у місті ради, третя особа Виконком Криворізької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування домоволодіння між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , укладеним 25 липня 2003 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складено 23 вересня 2021 року.

Суддя: Н. А. Літвіненко