Справа № 324/1/21
Провадження № 2-п/324/4/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю

секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

представника заявника адвоката Титаренко О.В.,

представника позивача адвоката Гайдай Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи в режимі відіоконференцзв`язку заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розписками,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року, ухваленому по справі за вищезазначеним позовом (головуючий суддя: Кацаренко І.О.), позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що в заочному рішенні суд вказав, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Однак, в судове засідання відповідач не з`явився, оскільки не проживає за адресою місця реєстрації з травня 2011 року, про що достеменно було відомо і позивачу, однак, всупереч вимогам, встановленим ЦПК України, позивач в своїй позовній заяві вказав лише адресу місця реєстрації, хоча позивач не лише знала фактичну адресу відповідача, а й знала, що відповідач у її родичів відповідно до договору оренди винаймав квартиру у м.Києві. 14 липня 2021 року відповідач ознайомився з матеріалами справи і встановив, що на повідомленнях про вручення судових викликів стоїть не його підпис, а зовсім іншої людини, що підтверджує те, що відповідач не знав про те, що існує в суді справа про стягнення з нього коштів за розписками.

Отже, стверджує заявник у заві про перегляд заочного рішення, він, ОСОБА_1 , був позбавлений можливості надати відзив з доказами, пояснення суду по справі та викласти свої доводи та міркування щодо питань, які виникали під час судового розгляду даної цивільної справи з поважної причини, а саме незнання про наявність судової справи в Пологівському райсуді Запорізької області, так як фактично проживає в м.Києві з 2011 року. З осені 2019 року відповідач за усною домовленістю з позивачкою розпочав ремонтні роботи у квартирі, яка належить позивачу, а саме: був здійсненний капітальний ремонт балкону, капітальний ремонт трубопроводу (заміна водопровідних труб). Протягом всього часу проведення ремонтних робіт відповідач відповідально виконував свої обов`язки, однак в березні 2020 року відповідача ушпиталили з діагнозом гострий апендицит. В результаті проведеної операції у відповідача розвився перитоніт, у зв`язку з чим він не міг займатися будь-якою фізичною працею протягом трьох місяців (докази надаються), про що було достеменно відомо позивачу. Відповідач винаймав за договором оренди квартиру у адвоката позивача. ОСОБА_3 , яка є її донькою, про що був укладений договір оренди з чоловіком ОСОБА_3 ОСОБА_4 . Дані розписки були складені під тиском позивача і її доньки адвоката Гайдай Т.І., а також її чоловіка ОСОБА_4 , в результаті чого ОСОБА_1 написав дані розписки, хоча пропозиції доробити ремонт, який він розпочав, і його прохання, що через тривалу реабілітацію після оперативного втручання не мав фізичної можливості закінчити ремонтні роботи через погане самопочуття позивач навіть не захотіла слухати. Відповідач не погоджується з ціною позову і з сумами, які стягнуті з нього на користь позивача. У позові домовленості з приводу ремонту між ним і ОСОБА_2 перекручені і не відповідають дійсності.

Про те, що в провадженні Пологівського райсуду Запорізької області перебуває дана цивільна справа і про те, що вже є заочне рішення від 11 червня 2021 року, відповідач дізнався від позивачки, яка повідомленням переслала йому першу і останню сторінку. Повний текст заочного рішення Пологівського райсуду Запорізької області від 11 червня 2021 року відповідач отримав лише 14 липня 2021 року, про що міститься відповідна відмітка в матеріалах справи, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення закінчився 04 серпня 2021 року. Однак, даний 20-денний строк був пропущений з поважних причин, так як з 30 липня 2021 року відповідач перебував на самоізоляції з підозрою на COVID 19, оскільки мав погане самопочуття та підвищену температуру тіла, а тому строк на подання даної заяви пропущений з поважних причин.

Рішення Пологівського райсуду Запорізької області від 11 червня 2021 року підлягає скасуванню з урахуванням доводів, викладених в даній заяві, оскільки позивач зазначила неправдиві факти, невірно зробила підрахунки та не подала жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач за даними розписками повинен повернути їй кошти, що, в свою чергу, призвело до стягнення завищеної суми боргу, та порушення прав та інтересів ОСОБА_1 .

У зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 просить суд поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення як такий, що пропущений з поважних причин; скасувати заочне рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року.

У судовому представник ОСОБА_1 підтримала заяву про перегляд заочного рішення у повному обсязі, просила поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення задовольнити, скасувавши заочне рішення від 11 червня 2021 року.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала у повному обсязі, подавши до суду письмові заперечення.

В письмових запереченнях представник позивача адвокат Гайдай Т.І. зазначила, що відповідач умисно вводить суд в оману, додаючи договір оренди квартири від 31 грудня 2019 року, укладений дійсно між відповідачем та ОСОБА_4 (представник Позивача адвокат Гайдай Т.І. не є ані власником, ані співвласником квартири, що здавалася в оренду), і цим ніби підтверджує, що позивач знала про фактичне місцепроживання відповідача. Згідно договору оренди від 31 грудня 2019 року в оренду відповідачу надавалася квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно пункту 4.1 вищезазначеного договору відповідач приймає в оренду квартиру, що орендується, та майно на строк, починаючи з 31 грудня 2019 року і закінчуючи 31 грудня 2020 року. Але у зв`язку з тим, що відповідач неодноразово порушував громадській спокій у будинку, сусіди постійно скаржилися на гучні крики відповідача, постійні нецензурні лайки з цивільною дружиною, договір оренди квартири був достроково розірваний 10 вересня 2020 року. Позовна заява була подана позивачем до суду 05 січня 2021 року, в той час як з 11 вересня 2020 року відповідач фактично не проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 (тобто більше ніж 3 місяці до подання позовної заяви). Окрім того, навіть в заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказує адресу для листування відмінну ( АДРЕСА_2 ) від тієї, що надано ним договір оренди квартири, що підтверджує, що відповідач не проживає за вказаною адресою і, відповідно, позивач не могла знати про фактичне місце проживання відповідача. Відповідач не повідомляв позивачу свого місцезнаходження. Відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджує, що позивач знала фактичне місце проживання відповідача на момент подання позовної заяви.

Пологівським районним судом Запорізької області було дотримано вимог ст.128 ЦПК України щодо виклику та повідомлення відповідача про кожне судове засідання у справі №324/1/21, а саме: на підтверджену зареєстровану адресу відповідача надсилалися повістки з підтвердженням про вручення, у повідомленні про вручення зазначено, що саме ОСОБА_5 отримував повістки та стоїть його підпис (відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджує, що підпис на повідомленнях про вручення судових повістко не його); а також судом перед кожним судовим засіданням по справі №324/1/21 на офіційному веб-сайті судової влади було розміщено оголошення про виклик відповідача. До заяви про перегляд заочного рішення в порушення вимог ч.1 ст.131 ЦПК України відповідачем не подано заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження. Також відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджує його фактичне місце проживання, відмінне від його місця офіційної реєстрації.

В позовній заяві один з телефонів відповідача вказаний такий само як і сам відповідач вказує в заяві про перегляд заочного рішення. При надсиланні судових повісток Укрпошта надсилає на адресу отримувача повідомлення про надходження відправлення з обов`язковим зазначенням, що повідомлення від "СУД" (приклад повідомлення про надходження повістки по справі №324/1/21 додається), таким чином відповідач не міг не знати, що в суді знаходиться справа через те, що йому постійно приходили з Укрпошти повідомлення про отримання від суду судових повісток. Таким чином, відповідно до ст.ст.27, 128, 131 ЦПК України, Правил реєстрації місця проживання відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд Пологівським районним судом Запорізької області судової справи №324/1/21, а, отже, немає порушення норм процесуального права і, відповідно, відсутні підстави для перегляду заочного рішення по справі №324/1/21 від 11 червня 2021 року.

Розписки були написані добровільно відповідачем, відповідач сам неодноразово підтверджував, що особисто отримував від позивача грошові кошти, зазначені в розписках; відповідач сам у переписці у Вайбері (посилаючись у своїй заяві про перегляд заочного рішення на переписку у Вайбері між позивачем та відповідачем, що додана позивачем до матеріалів справи №324/1/21, відповідач підтверджує, що дана переписка є належним доказом) підтверджував, що в нього є зобов`язання по розпискам, що розписки дійсні, мають юридичну силу і відображають фактичні обставини справи; є показання свідків, що підтверджують добровільність написання розписок; є показання свідків, що підтверджують визнання факту отримання грошових коштів відповідачем від позивача та факту визнання відповідачем зобов`язань по поверненню грошових коштів по розпискам та будівельних матеріалів, також суду надано аудиозапис розмови, що підтверджує позицію позивача, та спростовує ненравдиві показання відповідача. Відповідач зобов`язувався виконати ремонт балкону в квартирі позивача до кінця 2019 року, але станом на вересень 2020 року ремонт на балконі був виконаний частково.

Відповідач помилково вважає, що грошові кошти у розмірі 9300,00 гривень, які були повернуті Позивачу 12 вересня 2020 року, повернуті по розписці на суму 62500,00 гривень. Насправді, згідно оригіналу розписок, грошові кошти у розмірі 9 300,00 гривень були повернуті відповідачем позивачу в рахунок погашення боргу за розпискою на суму 5 000,00 гривень, 43 000,00 гривень та 22 000,00 гривень, термін погашення заборгованості якої встановлено 31 серпня 2020 року. Адже термін погашення заборгованості по розписці на суму, що становить 62 500,00 гривень ще не настав, відповідно відповідач і неправильно нараховує штрафні санкції та інфляційні втрати.

Позивач не погоджується, що строк на подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення пропущений з поважних причин з наступних підстав:

відповідно до ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішенню суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Відповідач отримав повний текст заочного рішення по справі №324/1/21 14 липня 2021 року, отже, останній день подання заяви про перегляд заочного рішення становить 03 серпня 2021 року, але відповідач посилається на те, що він знаходився в період з 29 липня 2021 року по 12 серпня 2021 року на самоізоляції, на підтвердження чого надає довідку від 12 серпня 2021 року. Дана довідка не є підтвердженням факту знаходження відповідача на самоізоляції через те, що відповідно до Стандартів медичної допомоги "COVID-19", затверджених Міністерством охорони здоров`я, у пацієнтів з підозрою на короновірусну хворобу здійснюється забір зразків біологічних матеріалів для дослідження на COVID-19, пацієнту з моменту звернення до сімейного лікаря рекомендовано самоізолюватися до встановлення діагнозу.

Крім того, відсутні підстави для перегляду заочного рішення по справі №324/1/21, ухваленого 11 червня 2021 року, адже воно винесене з дотриманням усіх вимог процесуального та матеріального права.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для перегляду заочного рішення потрібно сукупність одночасно двох обставин: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин - як встановлено раніше, відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи №324/1/21; 2) відсутні поважні причини не подання відзиву на позовну заяву; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи - як встановлено, у заяві відсутні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, бо відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення повністю визнає позовні вимоги позивача. Відповідач визнає, що винен позивачу грошові кошти за ванну у розмірі 43 000,00 гривень, винен вартість решіток у розмірі 22000,00 гривень, винен вартість будівельних матеріалів у розмірі 32 000,00 гривень, а також заборгованість у розмірі 62 500,00 гривень (тільки відповідач помилково вважає, що повернуті грошові кошти у розмірі 9300,00 грн. сплачені за розпискою на суму 62500,00 грн., але насправді вони сплачені за розпискою, термін якої настав 31 серпня 2020 року).

У зв`зку з зазначеним представник позивача адвокат Гайдай Т.І. просить суду залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі №324/1/21 без задоволення, а заочне рішення по справі №324/1/21 від 11 червня 20201 року - в силі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розписками, позовні вимоги були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 140373 гривні 82 копійки у рахунок повернення боргу за розписками від 02 серпня 2020 року; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 32000 гривень 00 копійок у рахунок повернення боргу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18800 гривень 00 копійок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2177 гривень 34 копійки судових витрат.

Відповідно ч.2 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч.3 і ч.4 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд поновлює процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, з точки зору дотримання прав заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституціїта ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про розгляд справи в суді, в тому числі 22 березня 2021 року, 06 квітня 2021 року, 17 травня 2021 року, про що свідчать поштові рекомендовані повідомлення (т.1, а.с.190, 196, 229) та повідомленим через оголошення на офіційному веб-сайті суду (т.1, а.с.197, 233; т.2, а.с.36) у судові засідання не явився жодного разу, про причину неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. При цьому суд констатує, що відповідач був належним чином обізнаним про явку в судове засіданні вже після збільшення позовних вимог позивачем, про що свідчить поштове рекомендоване відправлення на його ім`я про явку в судове засідання 17 травня 2021 року, а також оголошення про явку в судові засідання 17 травня 2021 року і 11 червня 2021 року. Жодних заяв або заперечень від відповідача до суду з дня відкриття провадження у справі до часу подання заяви про перегляд заочного рішення не надходило.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що відповідачу у справі ОСОБА_1 судом надсилалася ухвала про забезпечення позову, яку він отримав згідно поштового рекомендованого відправлення 18 лютого 2021 року (т.1, а.с.186). Більш того, в матеріалах справи міститься копія супровідного листа відділу ДВС про надсилання ОСОБА_1 копії постанови головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження згідно ухвали суду від 03 лютого 2021 року (т.2, а.с.30).

Суд акцентує увагу учасників справи також на тому, що після постановлення у справі заочного рішення суд оголошенням на офіційному веб-сайті суду від 23 червня 2021 року розмістив інформацію про це (т.2, а.с.66).

ОСОБА_1 стверджує про те, що особисто він не отримував жодного виклику до суду, на поштових відправленнях, які містяться в матеріалах справи, стоїть підпис іншої особи, і, таким чином, він не повідомлявся судом належним чином про явку в судові засідання.

Таке твердження відповідача не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України суд здійснив запит до органу місцевого самоврядування щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_1 (т.1, а.с.55), на який судом була отримана відповідь, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, яка зазначена позивачем у позовній заяві (т.1, а.с.183) .

Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч.3 ст.130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Оскільки судові виклики на ім`я відповідача ОСОБА_1 судом направлялися за відомим місцем його реєстрації відповідно до вищенаведених норм ЦПК України, на поштових рекомендованих відправленнях, які поверталися до суду, маються підписи з отриманням судових викликів саме за адресою місця реєстрації відповідача у справі, суд вважає твердження ОСОБА_1 про його неналежне повідомлення про явку в судові засідання неспроможним і таким, що спростовується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також повідомленим через оголошення на офіційному веб-сайті суду.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

На переконання суду заявник в заяві про перегляд заочного рішення не вказав та не надав жодного доказу, в розумінні ст.76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення та спростовував висновки суду, наведені в заочному рішенні суду від 11 червня 2021 року. Посилання ОСОБА_1 на те, що розписки, на підставі яких суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 , він написав в результаті тиску на нього з боку родичів позивача, суд вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в такому разі ОСОБА_1 мав звернутися до правоохоронних органів за захистом своїх прав, однак підтверджуючих доказів таких звернень заявник суду не надав.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд немає законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Більш того, суд зауважує, що обмеження строком можливості подання заяви про перегляд заочного рішення застосовується з метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією зі складових верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-260, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року.

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розписками.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 23 вересня 2021 року.

Суддя: Кацаренко І. О.