КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №757/15971/21-ц Головуючий у 1 інстанції: Остапчук Т.В.

Провадження №22-ц/824/10076/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката Алєксєєва Дмитра Миколайовича представника ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, -

ВСТАНОВИВ

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якому просив:

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкту нерухомості: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) та їх відчуження;

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), що належить ОСОБА_2

- заборонити ОСОБА_2 виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), а також без дозволу ОСОБА_1 вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

В обґрунтування вимог заяви вказував на те, що ним одночасно із вказаною заявою подано позовну заяву про визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:31231455 від 05 вересня 2016 року 13:24:20, щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) та запису про право власності №16221170 від 31 серпня 2016 року 13:19:47, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,індексний номер 312314455 від 05 вересня 2016 року 13:24:20, щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

У разі незабезпечення позову буде неможливо виконати судове рішення у випадку задоволення позовних вимог

Відсутність забезпечення позову та можливе вчинення нової реєстраційної дії унеможливить виконання рішення за його позовом та спричинить необхідність звернення з адміністративним позовом або новим віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння до суду загальної юрисдикції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року заяву представника заявника ОСОБА_1 - Алєксєєнко Д.М. про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - Алєксєєнко Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення заяви по суті.

Зазначає, що повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції порушив вимоги ч. 1 ст. 153 ЦПК України. Суд першої інстанції мав постановити ухвалу про забезпечення позову за заявою позивача або відмовити у такому забезпеченні, а не повертати її.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову.

Повертаючи вказану заяву суд першої інстанції вказав, що заявник ОСОБА_1 у своїй заяві про забезпечення позову жодним чином не вказує, які в нього є труднощі в рамках позову, який ним подано, подати забезпечення позову та надати докази, що у разі не забезпечення позову виникнуть труднощі у подальшому.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову заявник зазначав, що у разі незабезпечення позову буде неможливо виконати судове рішення у випадку задоволення позовних вимог. Крім того зауважує, що відсутність забезпечення позову та можливе вчинення нової реєстраційної дії унеможливить виконання рішення за його позовом та спричинить необхідність звернення з адміністративним позовом або новим віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння до суду загальної юрисдикції

Отже, заявник у відповідності до вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 151 ЦПК України зазначив у заяві обґрунтування необхідності забезпечення позову та доцільність вжиття такого заходу забезпечення позову як накладання арешту та заборону певним особам вчиняти дії.

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову відповідає вимог ст. 151 ЦПК України, а тому повертаючи заяву про забезпечення позову заявнику суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про невідповідність цієї заяви вимогам ст.151 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 379, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Алєксєєва Дмитра Миколайовича представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко