Справа № 676/3920/21
Номер провадження 2/676/1874/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Швець О.Д.

з участю секретаря - Чекашкіної О.Л.

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут», Акціонерного товариства «Хмельницькгаз» про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Хмельницькгаз збут, Акціонерного товариства «Хмельницькгаз» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди, в якому просила: визнати незаконними, вчинені протягом періоду з 09.2019 року дії відповідачів щодо нарахування позивачу обсягу та плати за спожитий газ у квартирі АДРЕСА_1 за середньомісячними показами загальнобудинкового газового лічильника; зобов`язати відповідачів здійснити позивачеві за його особовим рахунком № НОМЕР_1 повний перерахунок плати за газ з вересня 2019 року до моменту прийняття рішення судом, виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, в квартирах яких не встановлені індивідуальні газові лічильники; заборонити відповідачам проводити розрахунки вартості споживання газу споживачем квартири АДРЕСА_1 за показами загальнобудинкового лічильника; відповідачу АТ «Хмельницькгаз» провести перерахунок розміру плати за доставку (транзит газу) виходячи з норм споживання газу в квартирах, де не встановлені індивідуальні газові лічильники; стягнути на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди за невиконання рішень судів та шкоду для її здоров`ю в результаті переживань від постійних нагадувань ТОВ «Хмельницькгаззбут» про існуючий борг за спожитий газ, незаконно визначений відповідачем АТ «Хмельницькгаз» по середньодобовому споживанню газу у попередні роки. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є побутовим споживачем послуг газопостачання (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). З січня 2017 року відповідачі здійснювали облік спожитого газу за показниками лічильника, встановленого ПАТ «Хмельницькгаз» з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. Про це позивачу стало відомо при оплаті комунальних платежів. З квитанцій слідує, що позивач споживає в середньому 40 куб.м. і більше газу в місяць, хоча фактично не перевищує норму споживання 4.4 куб.м. Позивач вважала такі дії відповідачів щодо нарахування плати за спожитий газ (за період з жовтня 2016 року до 15.03.2017 р.) на підставі показів загальнобудинкового лічильника такими, що порушують її права як споживача, ставили її в нерівні умови в порівнянні з споживачами, в помешканні яких встановлені індивідуальні лічильники газу, у тому числі за рахунок ПАТ «Хмельницькгаз». Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 лютого 2020 року визнано незаконними дії АТ «Хмельницькгаз» та ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо нарахування позивачу обсягу та плати за спожитий газ за період з січня 2017 року по 11 червня 2019 року за показниками загальнобудинкового вузла обліку природного газу. Відповідачі виконали рішення суду і провели перерахунок плати за газ за період з січня 2017 р. по 11 червня 2019 року виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, в квартирах яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. Але далі, з вересня 2019 року і по цей час ТОВ «Хмельницькгаззбут» знову визначає обсяг спожитого газу по показам загальнобудинкового лічильника, встановлення якого визнано незаконним за рішенням суду. Позивач вважає, що вказані дії відповідачів є незаконними та такими, що не відповідають Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, при цьому, порушується принцип рівності сторін договору, у розумінні законодавства про захист прав споживачів, і відповідно до статей 4,22 Закону України Про захист прав споживачів, має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу неналежним наданням послуги. Розмір спричиненої їй моральної шкоди ОСОБА_1 оцінила у 5 000 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 липня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

В суді позивач подала клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у зв`язку з порушенням її прав як споживача підтримала, просить задовольнити.

В суді представник відповідачів позов не визнала, заперечила проти його задоволення, надала відзив на позов. Проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що станом на 12.10.2021 р. позивачу зроблений перерахунок обсягу спожитого природного газу за нормами споживання за період з 12.06.2019 р. по 30.09.2021 р. відповідно даних Оператора ГРМ - АТ «Хмельницькгаз», тому відсутній предмет спору в частині проведення перерахунку об`єму природного газу за нормами споживання та перерахунку плати за газ. Відповідачами не направлялись позивачу попередження щодо наявності боргу за спожитий природний газ, так як після перерахунку на рахунку у позивача є переплата. Позивачем не представлено належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди. Обставини, на які посилається позивач, яка на підстави для відповідного стягнення моральної шкоди, а саме, шкода, завдана її здоров`ю в результаті переживань від постійних нагадувань відповідачем про існуючий борг за спожитий газ, крім тверджень позивача, доказами не підтверджена. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаззбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивачем подана відповідь на відзив в якій зазначає, що враховуючи стан здоров`я позивача (гіпертонічна хвороба, гонартроз лівого коліна після його заміни), термін неправомірних дій відповідача, ігнорування відповідачами рішення Хмельницького апеляційного суду щодо позивача, відмова відповідачів в становити в її квартирі індивідуальний газовий лічильник за власний кошт, а також враховуючи, що єдиним її доходом є пенсія невеликого розміру, їй заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 5000 грн. Зазначена сума коштів дозволить їй встановити індивідуальний газовий лічильник в квартирі самостійно.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, заперечила із тих самих підстав, що викладені у відзиві.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є побутовим споживачем послуг газопостачання відповідно до п.1.3 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 та для розрахунку за спожитий газ на її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач отримує послуги з постачання газу, які надає АТ «Хмельницькгаз».

Облік спожитого газу проводиться відповідачем на 1 особу. Індивідуальний газовий лічильник в квартирі позивача не встановлений.

З грудня 2016 року АТ «Хмельницькгаз» здійснює облік спожитого газу у будинку АДРЕСА_3 споживачам, у яких в квартирах відсутні індивідуальні лічильники, за показниками загальнобудинкового лічильника, встановленого з ініціативи товариства як оператора ГРМ.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 травня 2019 року визнано незаконними дії відповідачів щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу у будинку АДРЕСА_3 . Визнано незаконними дії ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо нарахування ОСОБА_1 плати за спожитий газ у квартирі АДРЕСА_4 за показниками загальнобудинкового приладу обліку газу з грудня 2016 року. Зобов`язано ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаззбут» здійснити ОСОБА_1 за її особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок плати за газ з грудня 2016 року, виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, в квартирах яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. В решті позову відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня2019 року рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду в частині визнання незаконними дій ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. В позову до ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції змінено, виключено з рішення суду посилання на незаконність дій та зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» здійснити перерахунок плати за спожитий газ.

Постановою Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року визнано незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаззбут» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу та плати за спожитий газ у квартирі АДРЕСА_1 за період з січня 2017 р. по 11 червня 2019 р., за показниками загальнобудинкового вузла обліку природного газу. Зобов`язано ТОВ «Хмельницькгаззбут здійснити ОСОБА_1 за її особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок плати за газ за період з січня 2017 року по 11 червня 2019 року, виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, в квартирах у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. В решті позову відмовлено.

Судами встановлено, що загальнобудинковий вузол обліку природного газу був встановлений за ініціативою ПАТ «Хмельницькгаз», встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження із позивачем, яка не погодилася з цим та звернулася до суду, та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу порушують права позивача, оскільки у процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовувався споживачами, унаслідок чого споживачі газу в одному будинку поставлені у нерівне становище.

Рішення Хмельницького апеляційного суду від 24 лютого 2020 року виконано відповідачами.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 зазначала, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» продовжує нараховувати вартість послуг з газопостачання позивачу за показниками загальнобудинкового вузла обліку природного газу в зв`язку з чим такі дії вважає незаконними.

За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VI споживачі природного газу - це фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 3533-VI фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до приписів статті 6 Закону № 3533-VI суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі -до 1 січня 2018 року.

У разі невстановлення населенню лічильників газу суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем в редакції, чинній на час виникнення спору, визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу, може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

У разі наявності вузла обліку природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620.

Відповідно до пункту 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій - забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.

Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18).

Встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження зі споживачем (зборами співвласників багатоквартирного будинку) та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу безпосередньо порушує права позивача, оскільки в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу окремо кожним споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовувався споживачем.

Зважаючи на незаконність дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» із визначення об`єму споживання газу на підставі показниківзагальнобудинкового лічильника, нарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» вартості послуг з газопостачання ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 за показниками загальнобудинкового лічильника починаючи з 12.06.2019 р. здійснювалось з порушенням пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Матеріалами справи підтверджується, що позивач зверталась до відповідачів з приводу здійснення коригування обсягів спожитого природного газу та перерахунку оплати за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Після звернення ОСОБА_1 з даним позовом, відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» проведений відповідний перерахунок оплати за спожитий газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 , починаючи з 12.06.2019 по 31.08.2021 року за нормою споживання 3,25 м. куб. (довідка щодо перерахунку обсягу спожитого природного газу ОСОБА_1 )

За інформацією АТ «Хмельницькгаз», яка була надана ТОВ «Хмельницькгаз збут», в період з 12.06.2021 р. по 01.09.2021 р. позивачу нараховано за показниками загальнобудинкового лічильника 235,24 м.куб. Станом на 01.09.2021 р. проведено коригування обсягів спожитого газу та включено в баланс ТОВ «Хмельницькгаззбут» обсяг - 87,36 куб. м.

На підставі нових даних про обсяги, визначених оператором ГРМ, які було включено в баланс постачальника, ТОВ «Хмельницькгаззбут`на підставі норм законодавства було проведено перерахунок нарахувань по особовому рахунку позивача у спірний період. Станом на 01.09.2021 року по особовому рахунку позивача утворилась переплата.

12.10.2021 року представник АТ «Хмельницькгаз» направила до суду відзив на позов, в якому зазначила, що, у зв`язку із здійсненням перерахунку об`ємів споживання газу позивачу за нормами споживання, просила закрити провадження у справі № 676/3920/21 в частині позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

18.11.2021 р. позивач ОСОБА_1 подала клопотання про закриття провадження у справі в частині п.1-4 позовної заяви, при цьому, позивач просила задовольнити її позовну заяву в частині стягнення з відповідачів на свою користь моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

В силу ст. 21 цього Закону права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

За змістом п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією України та Законами України.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто, законодавець вказує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема, статті 4,22 Закону України Про захист прав споживачів).

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», термін продукція у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом частини другої статті 22 Закону України Про захист прав споживачів, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору, як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16, 23 ЦК України і статей 4,22 Закону України Про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі №216/3521/16-ц, провадження №14-714 цс19.

Зміна відповідачем у односторонньому порядку умов укладеного із позивачем Типового договору в частині безпідставного збільшення режиму нарахування об`ємів (обсягів) газу, є недоліком продукції (неналежним наданням послуги) у розумінні приписів законодавства про захист прав споживачів, і відповідно до статей 4, 22 Закону України Про захист прав споживачів має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу зазначеним неналежним наданням послуги.

Оператор ГРМ є відповідальним за облік природного газу у побутових споживачів та визначені ним обсягів природного газу, яку є обов`язковими для постачальника та споживача. АТ «Хмельницькгаз» передає інформацію до ТОВ «Хмельницькгаззбут`про об`єм та обсяг розподіленого природного газу споживачу на підставі якого ТОВ «Хмельницькгаззбут» здійснює нарахування за спожитий газ ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Хмельницькгаззбут», як постачальник, не нараховував об`єми споживання природного газу ОСОБА_1 , оскільки нарахування обсягів спожитого природного газу у споживачів за відсутності лічильника газу належить до компетенції оператора ГРМ, яким є АТ Хмельницькгаз». ТОВ Хмельницькгаззбут» проводило розрахунки із споживачем у спірний період за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, які містяться в базі даних оператора газотранспортної системи, та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу, положень пункту 4.4.Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та приписів Правил постачання природного газу у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаззбут" проводило розрахунки із позивачем на підставі діючого законодавства та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, і тому відсутні будь-які неправомірні дії Товариства з обмеженою відповідальністю Хмельницькгаззбут» у спірних правовідносинах щодо позивача. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що у задоволенні позовних вимог до Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаззбут", необхідно відмовити.

Судом встановлено, що саме Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Хмельницькгаз допустило у спірних правовідносинах щодо позивача ОСОБА_1 порушення вимог Закону України Про захист прав споживачів, оскільки нарахування вартості послуг з газопостачання позивачу здійснювалось з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року №143. Питання споживання природного газу внаслідок безпідставного збільшення Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи АТ «Хмельницькгаз» об`ємів (обсягів) спожитого споживачем ОСОБА_1 природного газу. У зв`язку з даними обставинами, Товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькгаз збут було проведено відповідний перерахунок оплати за спожитий газ по особовому рахунку споживача. Зміна відповідачем Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи АТ «Хмельницькгаз» в односторонньому порядку умов Типового договору в частині безпідставного збільшення об`ємів (обсягів) спожитого природного газу, є недоліком продукції (неналежним наданням послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів, і відповідно до приписів статей 4,22 Закону України Про захист прав споживачів має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу вказаним неналежним наданням послуги.

Приймаючи до уваги вищезазначені норми права, які регламентують спірні правовідносини, з врахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з врахуванням тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках позивача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги заявленого ОСОБА_1 позову підлягають частковому задоволенню. А саме, стягненню з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Хмельницькгаз на користь ОСОБА_1 підлягає 1 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави з 908,00 грн. судового збору, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 260, 265 ЦПК України, ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 5, 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку газу",-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут», Акціонерного товариства «Хмельницькгаз» про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Хмельницькгаз» на користь ОСОБА_1 1000 грн.моральної шкоди та на користь держави 908,00 грн. судового збору.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаззбут» про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут», , юридична адреса: вул. Проскурівська, 32, 2-й поверх, м. Хмельницький.

Відповідач: Акціонерне товариство «Хмельницькгаз», , юридична адреса: вул. Пр.Миру, 41, м. Хмельницький.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.