Провадження №2/463/1786/21
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

21 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засіданняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 5 000 грн. моральної шкоди та матеріальну шкоду, завдану залиттям її квартири АДРЕСА_1 , яка буде встановлена висновком будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою судді від 03.11.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у вказаній справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами. Визначено учасникам справи строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Одночасно з пред`явленням позову позивач подала клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої її майну.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

У відповідності до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом частини першої та другої статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частин третя статті 13 ЦПК України).

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Іншими словами, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» вказано, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Виходячи з обставин даної справи, предметом доказування в такій, серед іншого, є розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивача.

Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта, який є одним із доказів, може бути підготовлений в тому числі на замовлення учасника справи і позивач, яка проживає у квартирі, якій завдано шкоди, не була позбавлена можливості замовити проведення відповідної експертизи, на підтвердження вартості матеріальних збитків.

По факту, звертаючись до суду з даним клопотанням позивач намагається перекласти на суд обов`язки щодо збирання доказів, що суперечить завданням цивільного судочинства та є підставою дял відмови в задоволенні клопотання позивача.

З огляду на необхідність інформування сторін про наслідки розгляду клопотання, а також відсутність підтвердження про отримання відповідачем копії позову з додатками, розгляд справи належить відкласти, повідомивши сторін про наступну дату розгляду справи, який відбудеться без проведення судового засідання.

Керуючись ст.ст. 102, 103, 260, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на 09.02.2022 о 09:20 год.

Проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.