Справа № 134/1964/20
Провадження № 22-ц/801/1838/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай О. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 рокуСправа № 134/1964/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Міхасішина І. В., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Лабая О.В. в приміщенні суду в смт. Крижопіль, повний текст рішення складено 14 червня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 21 грудня 2019 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Крижопільським РВ ДРАЦС Головного управління територіального управління юстиції у Вінницькій області. У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач не надає щомісячно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, хоч інших утриманців немає та працює за кордоном. Оскільки вони з відповідачем не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання останнім обов`язку по утриманню дитини, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. Також на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не може мінімально матеріально забезпечити їхнє з дитиною проживання, оскільки не працює, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги. Вказала, що на даний час на банківських рахунках відповідача перебувають кошти в сумі 305000 грн., які внесено на рахунки під час шлюбу і якими відповідач розпоряджається на власний розсуд.

Виходячи з наведеного, статей 84, 181-184 СК України, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог /а. с. 95/, ОСОБА_1 просила :

-стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн., які стягувати щомісячно до досягнення дочкою повноліття,

-стягнути з відповідача на її утримання аліменти до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1500 грн., тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень, щомісячно, починаючи з 22 грудня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, до досягнення донько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 960,50 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було враховано те, що позивачем не надано докази на підтвердження майнового стану відповідача, зокрема те, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі задоволеному судом. Не було взято судом до уваги також стан здоров`я відповідача. Мінімальний розмір аліменти на утримання неповнолітньої доньки, що покладається на обох батьків складає 1921 грн, а тому стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти в сумі 2400 грн щомісячно, місцевий суд поклав весь обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки на відповідача. Єдиним доказом майнового стану відповідача є наявність коштів в банку в розмірі 200000 грн, що є частково власністю батьків відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. /а. с. 166-168/.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Сторони з 21 грудня 2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Крижопільським РВ ДРАЦС Головного управління територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а. с. 4/.

У період шлюбу в сторін народилась дочка ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про її народження серії НОМЕР_1 від 26 серпня 2020 року, видане Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) /а. с. 7/.

Відповідно до довідки Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 15 грудня 2020 року № 4299, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , а проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 і разом з нею проживає її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 5/.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 16 грудня 2020 року № 20.1.0.0.0/7-201216/2310 ОСОБА_1 працює в АТ КБ «ПриватБанк» з 18 травня 2018 року по теперішній час. Займає посаду «касир-операціоніст» Крижопільського відділення Вінницької філія. З 01.10.2020 року по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років /а. с. 6/.

Згідно з відповіддю АБ «Укргазбанк» від 22 березня 2021 року № 5-235/01-122, на виконання ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2021 року, у ОСОБА_2 відкрито банківські рахунки в АБ «Укргазбанк». Згідно виписки по рахунку за період з 01.12.2019 року по 22.03.2021 року ОСОБА_2 отримував дохід у виді відсотків по вкладному рахунку, на якому перебували кошти в сумі 200000 грн. /а. с. 48-50/.

Відповідно до відповіді АТ «Державний ощадний банк України» від 25 березня 2-21 року № 089/068, на виконання ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2021 року, на ім`я ОСОБА_2 відкрито рахунки у відділенні банка. Відповідно до виписки з рахунків за період з 21.12.2019 року по 15.04.2021 року вихідний залишок на 15 квітня 2021 року по вкладу становить 311000 грн /а. с. 65-73/.

Згідно з копією висновку ЛКК № 5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено діагноз ДЦП, геміпаретична форма, правобічний геміпарез з вкороченням правої руки та ноги з помірним порушенням функцій кінцівок та ходи /а. с. 87/.

Відповідно до довідок ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» від 18 лютого 2021 року № TF0KPД-14, № TF0KPД-14 ОСОБА_2 працював у Крижопільській філії ТОВ «ФУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» з 28 березня 2020 року по 27 серпня 2020 року на посаді укладальник-пакувальник. Дохід за період за період з 01 січня 2020 року по 12 березня 2020 року склав 24828,35 грн, з 28 березня 2020 року по 28 серпня 2020 року склав 47256,44 грн /а. с. 117-118/.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки судом взято до уваги, що платник аліментів фізично здоровий, здатен працювати та забезпечувати належне утримання своєї дитини, частково визнав позовні вимоги, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2400,00 грн. щомісячно, які підлягають стягненню з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Суд також виходив з того, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини, із якою проживає дитина до трьохрічного віку в розмірі 1500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог зроблений судом першої інстанції за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовну вимогу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину правомірно виходив з того, що відповідач частково визнав позовну вимогу /а. с. 22 зворот/, працездатний,

здатен працювати та забезпечувати належне утримання своєї дитини, має грошові кошти, які розміщувались у банківських установах на відкритих рахунках (банківських вкладах), на його утриманні інших осіб немає, а тому враховуючи наявні у справі відомості про матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я, а також те, що позивач на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, суд апеляційної інстанції вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 2400 грн на неповнолітню дочку, який підлягає стягненню з відповідача щомісячно є обгрунтованим. Правових підстав для його зменшення колегія суддів не вбачає.

Відповідачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що його стан здоров`я не дозволяє йому працювати, а також те, що він вимушений здійснювати дороговартісне лікування, а тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2400 грн щомісячно.

Посилання апелянта на те, що розмір аліментів на дитину значно перевищує прожитковий мінімум на дітей даного віку, колегія суддів відхиляє, так як мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. ( ВС/КЦС № 461/4936/16 від 31.10.2018 року)

Безпідставними також є твердження апелянта про те, що районний суд перебрав на себе функції Медико-соціальної експертизи та встановив у справі факт відсутності у відповідача групи інвалідності, оскільки у своєму рішенні даного факту суд не встановлював, а лише зазначив про відсутність належних і допустимих доказів на його підтвердження, які у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України мав надати відповідач.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на дружину.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення аліментів на дружину в розмірі 1500 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку /а. с. 22 зворот/, а також враховано інші обставини справи, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан (наявність відкритих у банківських установах рахунків банківських вкладів на значні суми).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що кошти, які знаходились на банківських рахунках частково належать батькам відповідача колегія суддів до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження цих обставин відповідачем суду не надано.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу також на наявні у резолютивній частин описки в прізвищі позивача та малолітньої дитини, однак зазначені обставини не є підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, а можуть бути виправленні судом першої інстанції в порядку статті 269 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, а також те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відтак судовий збір сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги слід залишити за відповідачем.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 червня 2021 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: І. В. Міхасішин

В. П. Рибчинський