ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/524/20 Номер провадження 22-ц/814/2027/21Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", в особі представника - адвоката Данілової Наталії Ніківни

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 01 липня 2021 року (повний текст складено 02.07.2021р.)

у справі за позовом Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Карлівська міська рада, про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що взаємовідносини між сторонами врегульовано Договором від 28.08.2017р. Так, Підприємством надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого теплопостачання за адресою: квартира АДРЕСА_1 , загальною опалювальною площею 61,5 кв.м, відповідно до встановлених тарифів. Проте, відповідач не оплачувала надані послуги в період з 01.10.2017р. по 01.03.2020р., в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 29750,09грн. Окрім того, позивачем за період з 21.11.2017р. по 01.03.2020р. нараховано індекс інфляції в сумі 1467,64 грн. та 3% річних у сумі 1007,44 грн.

З урахуванням наведеного Підприємство прохало стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в загальній сумі 32225,17 грн.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 01 липня 2021 року в задоволенні позовних вимог Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Карлівська міська рада, про стягнення заборгованості, відмовлено в повному обсязі.

Стягнуто з Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати по сплаті витрат на проведення експертизи в розмірі 2250,24 гривень.

З цим рішенням не погодився позивач, представник якого, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що відповідачем не надано доказів, що демонтаж системи централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 було зроблено попереднім власником, тобто до моменту купівлі відповідачем цього нерухомого майна а саме до 02.06.2017 року.

Зауважує, що пунктами 6-7 Договору купівлі-продажу від 02.06.2017 року спростовується факт того, що відповідачем відповідна квартира була придбана вже з переобладнаним індивідуальним опаленням.

Зазначає, що місцевим судом не взято до уваги той факт, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води заборонено п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630.

Зауважує, що за інформацією відділу будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Карлівської міської ради Полтавської області проведення робіт з відключення та переведення будинку на альтернативні джерела теплопостачання було перенесено на між опалювальний період 2018 року, що передбачало фіксацію у вигляді акту, проте такий складено не було, відключення будинку не відбулося.

Вважає, що Акт обстеження житлового будинку від 29.11.2017 року не є належним доказом у справі щодо обставин відключення будинку АДРЕСА_3 , оскільки жодних даних про це не містить та не вказує на законність відповідних дій відповідача щодо відключення.

Зауважує, з посиланням на практику Верховного Суду, що самовільне відключення споживача від внутрішньо будинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, а відтак, не звільняє від обов`язку сплати комунальних послуг.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №88796913 від 02.06.2017 року, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу від 02.06.2017 року (а.с.5-6).

Рішенням чотирнадцятої позачергової сесії 7 скликання Карлівської міської ради «Про відключення житлового будинку по АДРЕСА_3 від централізованого теплопостачання» від 18.11.2016 року, визначено по закінченню опалювального сезону 2016-2017 року відключити житловий будинок по АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та гарячого постачання води для влаштування по квартирного індивідуального опалення.

Доручено відділу будівництва архітектури та житлово-комунального господарства зібрати вихідні дані та технічні умови для виготовлення проектно - коштористної документації на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_3 (а.с.52).

В подальшому, як установлено, ОСОБА_1 було замовлено у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» «Карлівський РГП» Робочий проект влаштування індивідуального опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с.32-34) та отримано Технічні умовоми на установку газового котла у належній їй квартирі від 23.08.2017 року (а.с.31).

При цьому, як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по квартирі АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 рахується борг зі сплати отриманих нею послуг за період з 01.10.2017р. по 01.03.2020р. в сумі - 29750,09грн (а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що, позивачем не доведено, що відповідач має обов`язок зі сплати за надані підприємством послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, оскільки наявність укладеного між сторонами Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води №80 від 10 серпня 2017 року спростована висновком судово-почеркознавчої експертизи.

Окрім того, позивачем не підтверджено, на підставі належних та допустимих доказів те, що відповідачем було придбано квартиру, яка була приєднана до мережі централізованого опалення та гарячого постачання води, а потім самостійно переобладнано на індивідуальне; відсутнє також підтвердження, що попередній власник квартири користувався послугами централізованого опалення та гарячого постачання води та сплачував за них.

Такі висновки суду першої інстанції в основному відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі

(Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за №6-59 цс13).

У матеріалах справ міститься копію Договору №80 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 10 серпня 2017 року, сторонами кого вказані позивач - Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та відповідач ОСОБА_1 (а.с.10).

При цьому, згідно Висновку експерта №СЕ-19/117-21/4518-ПЧ від 27.05.2021 року, складеного Полтавським НДЕКЦ МВС України, підпис в графі «Підпис споживача» договору №80 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 10 серпня 2017 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.180-188).

Проте, місцевим судом при постановленні оскаржуваного судового рішення не було звернуто належної уваги на такі обставини.

З аналізу наведених норм та наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що навіть за відсутності укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг, при їх фактичному отриманні, споживач зобов`язаний здійснювати оплату наданих послуг.

Отже, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за відсутності укладеного договору з позивачем, проте за наявності на те законних підстав доведеності факту отримання таких послуг.

Відповідно до п.п.24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 р. №630 (далі Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Так, матеріалами справи установлено, що Рішенням чотирнадцятої позачергової сесії 7 скликання Карлівської міської ради «Про відключення житлового будинку по АДРЕСА_3 від централізованого теплопостачання» від 18.11.2016 року, визначено по закінченню опалювального сезону 2016-2017 року відключити житловий будинок по АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та гарячого постачання води для влаштування поквартирного індивідуального опалення. Доручено відділу будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства зібрати вихідні дані та технічні умови для виготовлення проектно -коштористної документації на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_3 (а.с.52).

При цьому, квартира АДРЕСА_4 була придбана ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу 02.06.2017 року, тобто після ухвалення 18.11.2016 року рішення чотирнадцятою позачерговою сесією 7 скликання Карлівської міської ради «Про відключення житлового будинку по АДРЕСА_3 від централізованого теплопостачання» (а.с.5-6).

У подальшому, листами ПОКВПТГ «Полтватеплоенерго» №Н-2176 від 27.10.2017 року, №Н-2363 від 20.11.2017 року та №31.1-03/2853 від 28.12.2017 року, повідомлено ОСОБА_1 , що за інформацією відділу будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Карлівської міської ради проведення робіт з відключення та переведення будинку на альтернативні джерела теплопостачання перенесено на між опалювальний період 2018 року, що буде зафіксовано спеціальним актом. Відповідно до рішення Карлівської міської ради від 18.11.2016 року дозвіл надано на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води на будинок в цілому, а не на окремі квартири зазначеного будинку (а.с.48-50).

Установлено, що, ОСОБА_1 було отримано Технічні умовоми на установку газового котла у належній їй квартирі від 23.08.2017 року (а.с.31) та замовлено у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» «Карлівський РГП» Робочий проект влаштування індивідуального опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с.32-34), який погоджено 05.10.2017 року.

При цьому, установлено, що, згідно Акту обстеження житлового приміщення кв. АДРЕСА_1 , складеного 29,11.2017 року депутатом Карлівської міської ради Шереметом В.О., за його підписом та підписами секретаря Карлівської міської ради Стовбур О.Л., свідків ОСОБА_2 (житель кв.41) та ОСОБА_3 (житель кв.43), обстежено житлові умови кв. АДРЕСА_1 . Установлено, що дане приміщення належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.06.2017 року на праві власності. В квартирі ОСОБА_1 прописана та проживає фактично одна. В цьому житловому приміщенні централізоване опалення відсутнє. Квартира отоплюється індивідуальним опаленням газовий двухконтурний котел, який, окрім отоплення квартири, ще й нагріває воду. Згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_1 стала проживати в цій квартирі з моменту придбання, про що засвідчують сусіди (а.с.30).

Так, наведене спростовує посилання апелянта на те, що відповідачем не надано доказів, що демонтаж системи централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 було зроблено попереднім власником, тобто до моменту купівлі відповідачем цього нерухомого майна а саме до 02.06.2017 року.

Відтак, матеріалами справи установлено, що ще 18.11.2016 року рішенням чотирнадцятої позачергової сесії 7 скликання Карлівської міської ради «Про відключення житлового будинку по АДРЕСА_3 від централізованого теплопостачання» було визначено по закінченню опалювального сезону 2016-2017 року відключити житловий будинок по АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та гарячого постачання води для влаштування поквартирного індивідуального опалення, тобто ще до придбання у власність відповідачем відповідної квартири.

При цьому, ще у 2017 році ОСОБА_1 було вчинено належне оформлення, шляхом отримання Технічних умов на установку газового котла від 23.08.2017 року та замовлення у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» «Карлівський РГП» Робочого проекту, який погоджено 05.10.2017 року, встановленого нею індивідуального опалення житла та підігріву води, наявність якого зафіксовано у Акті обстеження житлового приміщення кв. АДРЕСА_1 , складеного 29.11.2017 року, то нарахування відповідачем позивача боргу за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по квартирі АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2017р. по 01.03.2020р. в сумі - 29750,09грн є безпідставним, оскільки такі послуги фактично не надавалися, а належних та допустимих доказів протиправності дій відповідача щодо відключення її від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги в цій частині, щодо доведеності факту саме самовільного відключення відповідачем належної їй квартири від внутрішньобудинкових мереж, не відповідають дійсності, твердження про неналежність як доказу Акту обстеження житлового будинку від 29.11.2017 року, колегією суддів до уваги не приймається.

Відповідно до п.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність доповнення мотивувальної частини рішення суду в частині підстав відмови в позові наведеними вище обставинами, яким судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

При цьому, оскільки зазначені обставини та висновки місцевого суду не призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення, виклавши її в редакції цієї постанови.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", в особі представника - адвоката Данілової Наталії Ніківни, - задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 01 липня 2021 року, - змінити, доповнивши в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог, з мотивів, наведених в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2021 року.