Ухвала

Іменем України

22 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 426/20912/17

провадження № 61-15494ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року повернуто заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Савенко Є. В. , про перегляд заочного рішення Сватівського районного суду Луганської області від 19 лютого 2018 року.

Не погодившись з такою ухвалою,ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник Савенко Є. В. , звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник Савенко Є. В. , на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року.

18 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо оскарження ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині треті цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягає рішення суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку судове рішення суду першої інстанції, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга на указане судове рішення суду першої інстанції була повернута заявнику.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року.

Щодо оскарження ухвали Луганського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до вимог частин третьої, четвертої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи та до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з частинами першою, другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Так, згідно із частиною третьою статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року представництво відповідно до пункту 3 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Провадження у цій справі відкрито 07 грудня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», тому відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України представництво сторін у цій справі у суді апеляційної інстанції відповідно до пункту 3 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватись виключно адвокатами.

Ціна позову у цій справі становить 348 707,96 грн, а тому справа не є малозначною та відноситься до категорії справ, у яких представництво інтересів її учасників може здійснюватися виключно адвокатом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга підписана представником ОСОБА_1 - Савенком Є. В., повноваження якого підтверджуються довіреністю серії НМС № 222829, посвідченою приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Братушкою А. В. 23 лютого 2021 року. Документів на підтвердження повноважень Савенка Є. В.як адвоката заявником суду не надано.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про громадянина Савенка Є. В .

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції правильно застосував зазначені вище норми права та дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги заявнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Посилання заявника у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 31 серпня 2020 року у справі № 200/14466/19-а, є необґрунтованими, оскільки справа № 200/14466/19-авіднесена судами до категорії справ незначної складності, представництво в яких можуть здійснювати не лише адвокати, а й інші визначені особи, які мають процесуальну дієздатність.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до неправильно розуміння заявником норм процесуального права.

Отже, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частинами першою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредитвідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик