Справа № 415/2637/21
Номер провадження 2/415/1222/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Жукової Д.Д.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності. Позовні вимоги вмотивовані тим, що спірна квартира належала на праві спільної часткової власності у рівних частках її бабусі ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_3 , яка залишила на позивачку заповіт на свою Ѕ частку спірної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік баби позивачки ОСОБА_4 . 24.04.2009 р. позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 та з червня стала проживати у спірній квартирі, заволодівши нею в цілому, оскільки ніхто після смерті ОСОБА_4 спадщину не прийняв. З червня 2009 р. позивачка добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується спірною квартирою, зареєстрована в цій квартирі, сплачує комунальні платежі, на її ім`я укладені договори на обслуговування з комунальними службами. Вона проживає в спірній квартирі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. В мотивування своїх заперечень зазначив, що позивач знав, хто був дійсним власником Ѕ частини спірної квартири, а тому не може бути добросовісним володільцем.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Представник Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судовому засіданні підтримала позицію викладену у відзиві.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

З наданих доказів встановлено:

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1993 року (а.с.7), що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_4 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.05.2003 р. (а.с.10), свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.05.2004 р. (а.с.11), що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.04.2019 р. (а.с.8) встановлено, що спадкоємицею після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Ѕ частки квартири номер АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

З договору про надання населенню послуг з газопостачання від 13.07.2009 р. (а.с.13-14), договору по обслуговуванню та ремонту квартири індивідуального власника в будинку державного або громадського житлового фонду від 15.07.2009 р. (а.с.15-17), типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07.2012 р. (а.с.19-20), договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 24.01.2013 р.(а.с.21-22); типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами (а.с.26-27); договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії від 12.08.2020 р. (а.с.28-30), що вони укладенні ОСОБА_2 з приводу надання комунальних послуг в спірну квартиру.

З виписки з особового рахунку НОМЕР_3 квартиронаймача по КП ЛЖЕК № 5 за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 (а.с.33-38), що ОСОБА_2 регулярно сплачує комунальні платежі за обслуговування спірної квартири.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що в реєстрі відсутні відомості щодо наявності спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Згідно ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р. № 5 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

При встановлених у судовому засіданні конкретних обставинах встановлено, що з 2009 р. позивачка проживає у вказаній квартири з законних підстав, безперервно, протягом тривалого часу, більше 10 років, відкрито володіє цілою квартирою, добросовісно здійснює всі обов`язки по її утриманню. Таким чином, позивач має право вимагати визнання за нею права власності за набувальною давністю в порядку, передбаченому статтею 344 ЦК України на Ѕ частку даної квартири.

Таким чином позов обґрунтований, та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного ст. 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності за набувальною давністю на Ѕ частину квартири, загальною площею 39,2 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1993 року, видане Лисичанським міськвиконкомом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.09.2021 р.

Суддя: Д.Ю. Луньова