Справа № 349/1660/21
Провадження № 2/349/595/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

за участі секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 349/1660/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

учасники справи

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначено, що позивачка проживала спільно з відповідачем без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 . На даний час сторони проживають окремо. Батько не бере участі в утриманні та вихованні дитини, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим працездатним чоловіком. Мати самостійно не спроможна утримувати дитину. Дитина хворіє, потребує постійного профілактичного та реабілітаційного лікування. На підставі викладеного позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву. Позов визнає частково на суму 2000 грн. Зазначає, що не має жодних постійних доходів чи заробітків, нерухомого майна у власності, є єдиним годувальником для непрацездатної матері, яка є інвалідом ІІ групи загального захворювання, особою похилого віку. Крім того, добровільно надає допомогу на лікування сина.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити, щодо визначення розміру аліментів на утримання дитини покладалася на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, оскільки неспроможний сплачувати аліменти у заявленій позивачкою сумі з об`єктивних причин. Не заперечує щодо несення додаткових витрат на лікування дитини.

Вислухавши доводи позивачки, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, які надані сторонами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видане 24 січня 2020 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується витягом № 3093 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим 03 листопада 2021 року адміністратором Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3221/21, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими тяжкими руховими порушеннями, затримкою психомовленнєвого розвитку.

Згідно довідки, виданої 23 листопада 2021 року Підволочиською державною податковою інспекцією ГУ ДПС у Тернопільській області, ФОП ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі оподаткування, його дохід з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становив 20 000, 00 грн.

До матеріалів справи долучено квитанції АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ОСОБА_2 на ім`я отримувача ОСОБА_1 за період 2020-2021 рр. на загальну суму 26 500,00 грн.

ОСОБА_5 , яка доводиться матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 22 січня 1976 р. Тернопільським міським відділом ЗАГС, проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_2 , є особою пенсійного віку, інвалідом ІІ групи. У ОСОБА_2 наявна заборгованість по кредитному договору, укладеному в АТ КБ "Приватбанк" станом на листопад 2021 року в сумі 29 500,10 грн.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частин першої та другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, відповідно до яких інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має на утриманні матір, яка є особою похилого віку. Крім того, суд враховує, що саме позивачка виконує обов`язок, визначений законом щодо піклування про здоров`я дитини, її духовий і фізичний розвиток, оскільки син проживає окремо від батька. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

З врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який з 1 липня становив 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень, обставини справи, розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., який буде необхідним та достатнім для забезпечення розвитку малолітнього сина.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, згідно закону позивача звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі частин першої, шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн .

Керуючись ст.ст.141,259, 263-265, 430 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 04 листопада 2021 року і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Платіжні реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходу 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: с. Качанівка Підволочиський район Тернопільська область, фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О.О.Гаврилюк