Справа № 367/4241/21 Головуючий в суді І інстанції Саранюк Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

13 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, не видачі трудової книжки та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2021 року позовну заяву повернуто.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема на те, що місцевим судом не взято до уваги, що в заяві про усунення недоліків вона вказала на обставини, що визначені судом як недоліки позовної заяви та роз`яснено причини неможливості подачі доказів, встановлених судом.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто встановлених йому недоліків щодо форми та змісту позовної заяви.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з озовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, не видачі трудової книжки та моральної шкоди.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 175 ЦПК України, зокрема, позивач не надала процесуального статусу у даній справі та не залучила до участі СПД ОСОБА_3 , позивач не надала суду доказів, що підтверджують обставини справи, а саме факту передачі відповідачу трудової книжки, копії Договору по надання послуг № 1624 від 31.10.2016, та позивачою не надано суду розрахунку завданої моральної шкоди.

Тобто, суд дійшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Для усунення вказаних недоліків заявнику було надано строк терміном десять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Постановляючи ухвалу від 16 серпня 2021 року про повернення заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки поданої заяви в повному обсязі, у відповідності до вимог ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2021 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2021 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій вона повідомила про те, що СПД ОСОБА_3 не є учасником трудових правовідносин, про неможливість надати суду докази, вказані в ухвалі, та вказала на зазначені в позові мотиви для стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів зауважує на тому, що статтею 185 ЦПК України передбачені виключні підстави для залишення позовної заяви без руху, до яких належить недодержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», передбачено, що подання доказів можливе і на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Так, зі змісту поданої позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона складена з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України, містить всі визначені даною статтею обов`язкові реквізити, позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Незгода суду з наведеним у заяві обґрунтуванням позивача щодо неможливість надати суду докази, вказані в ухвалі, не є підставою для визнання заяви неподаною та її повернення.

З урахуванням наведеного, ухвала суду про визнання заяви неподаною та її повернення є такою, що порушує ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з висновками місцевого суду про наявність підстав для повернення позову, а відтак ухвалу необхідно скасувати в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Судді: