Справа № 202/3841/21
Провадження № 2-др/202/27/21
УХВАЛА

21 вересня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.

за участю секретаря судового засідання Весненка І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2021 року до суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник посилається на те, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2021 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак вказаним судовим рішенням не вирішено питання щодо судових витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на правничу допомогу. У позовній заяві позивач зазначав, що планує витратити 7000 грн. на правову допомогу.

Враховуючи наведене, просив винести додаткове рішення, яким вирішити питання судових витрат на правову допомогу позивачу.

У судове засідання учасники процесу не з`явились.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стаття 134ЦПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних удових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач планує витратити 7000 грн. на правову допомогу.

Щодо процесуального строку подачі даної заяви суд керується наступним.

Згідно із ч.3 ст.3ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями статей 120, 122, 123, 124 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, докази та розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5109 від 24.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром Маркет" за кредитним договором №010/0141/82/030452 від 13 липня 2016 року, укладеного між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 10 662,97 грн.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення для вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу з відповідними доказами лише 16.09.2021 року, тобто з порушенням строків на подання таких доказів, передбачених ч.8 ст.141 ЦПК.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що строк для подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи заявником пропущено, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.133, 134, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Д.А.Ісаєва