Провадження № 4-с/344/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Пастернак І.А.,

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецький М.С., ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про примусове виконання рішення та накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, згідно якої просив визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця про примусове виконання рішення та накладення штрафу по виконавчому провадженню №43898832, мотивуючи тим, що на виконанні Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист №0907/5844/2011 від 18.01.2013 року, виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про зобов`язання його усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої огорожі для доступу до спільного коридору та горища. 22 травня 2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М. С. винесено постанову про примусове виконання рішення за вищевказаним виконавчим листом, яка 28.09.2017 року Івано-Франківським міським судом скасована на підставі його скарги(справа №344/7111/17). Державним виконавцем Раковецьким М.С. 10.10.2017 року по виконавчому провадженню №43898832 винесено постанову про примусове виконання рішення. Цього ж дня 10.10.2017 року державним виконавцем Раковецьким М.С. винесено постанову про накладення на нього штрафу за невиконання рішення суду в добровільному порядку в розмірі 1700 грн, зобов`язано його здійснити таке виконання на протязі 10 днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Вважає, що законних підстав для винесення вказаних постанов не було, оскільки державний виконавець не пересвідчився у тому, чи дійсно є перешкоди, зазначені у рішенні й чи є підстави для примусового виконання рішення суду, та не взяв до уваги те, що ним до суду подана заява про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

20.08.2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат Йосипів П.І. подав заперечення на скаргу, в якому зазначив, що оскаржувані постанови про примусове виконання рішення від 10.10.2017 року та про накладення штрафу від 10.10.2017 року у виконавчому провадженні № 43898832 відповідають вимогам встановленим Законом України «Про виконавче провадження», є законними та обґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх скасування, оскільки при їх постановленні державний виконавець діяв в межах своїх повноважень і згідно Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.240-241, т.1).

Скаржник вимоги скарги підтримав, просив задоволити.

Законний представник ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні скарги.

Представник Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, 31.05.2019 року на виконання вимог ухвали судді від 14.03.2019 року надав копії матеріалів виконавчого провадження №47456337 (а.с.39-66).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив.

Стаття 451 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження ВП № 43898832 з виконання виконавчого листа № 0907/5844/2011, виданого 18 січня 2013 року про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої огорожі для доступу до спільного коридору та горища.

03 лютого 2016 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з посиланням на те, що рішення суду виконане боржником (а.с.204, т.1).

17 лютого 2017 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_2 задоволено частково та скасовано постанову головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецького М. С. про закінчення виконавчого провадження ВП №43898832 від 03 лютого 2016 року, яке було відновлено його постановою від 06 квітня 2017 року (а.с.143-145, 142, т.1).

22 травня 2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М. С. по цьому виконавчому провадженню винесено постанову про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа №0907/5844/2011 виданого 18 січня 2013 року, яке призначено на 10 год. 06 червня 2017 року (а.с.185).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду 28.09.2017 року, яка ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року залишена без змін, постанову ВП №43898832 від 22.05.2017 року про примусове виконання рішення по виконавчому провадженню щодо зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку АДРЕСА_1 скасовано (а.с.152-154).

14.09.2017 та 20.09.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М. С. складено акти державного виконавця (а.с.158,159, т.1).

21.09.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М. С. направлено ОСОБА_1 вимогу державного виконавця, в якій зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись 22.09.2017 року до головного державного виконавця для надання пояснень із приводу виконання чи невиконання рішення суду (а.с.157, т.1)

10 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М. С. по виконавчому провадженню №43898832 винесено постанову про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа №0907/5844/2011 виданого 18 січня 2013 року, яке призначено на 10 год. 23 жовтня 2017 року (а.с.143,т.1).

23.10.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М. С. по виконавчому провадженню №43898832 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.99,т.1).

Постановою Верховного суду від 26.03.2018 року ухвалу Івано-Франківського міського суду 28.09.2017 року, та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року скасовано. У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено (а.с.249-250, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.01.2019 року визнано незаконною та скасувано постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області - Раковецького Максима Сергійовича від 23 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, прийняту при примусовому виконанні виконавчого листа №0907/5844/2011 від 18 січня 2013 року (а.с.27-30, т.2).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

За нормами вищевказаного Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу і здійснюється державними виконавцями.

Згідно вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, завершальною стадією якого є виконання судового рішення. Затримання виконання судового рішення може бути виправданим лише за виняткових обставин. Проте, у будь-якому разі, таке затримання не може бути настільки довгим, аби була знищена сама сутність того права, яке захищається частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що неспроможність держави вжити належних заходів для виконання рішення суду впродовж строку, визначеного національним законодавством, означає позбавлення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод її корисного значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостоюстатті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

10.10.2017 постановою головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецького М. С. накладено на боржника ОСОБА_1 штраф за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність (а.с.145, т.1).

Судом встановлено, що державним виконавцем було виконано вищенаведені вимоги законодавства та правомірно накладено на боржника ОСОБА_1 штраф за невиконання рішення суду.

За таких обставин, підстав для скасування постанов державного виконавця від 10.10.2017р. про примусове виконання рішення та накладення штрафу суд не вбачає.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд вважає скаргу безпідставною, необгрунтованою та такою що не підлягає до задоволення.

На підставі статей 1, 13, 18, 26, 28, 63 Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись статтями 2, 447 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецький М.С., ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про примусове виконання рішення та накладення штрафу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст ухвали виготовлено: 21.09.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.