ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

9 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 619/3847/15-ц

провадження № 22-ц/818/1534/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення позивача як батька дитини з актового запису про народження ,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 169 від 19.08.2014 внесеного ВДРАЦС реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області.

Позов мотивований тим, що 12 жовтня 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківської області за актовим записом № 323. 17 березня 2014 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис №169 від 19.08.2014 року про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки народився син ОСОБА_5 . Батьком народженої дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано його. Однак, він з цим не згоден. З моменту реєстрації шлюбу, тобто з 12.10.2013 року і до народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшло менше 9 місяців. Також зазначає, що з моменту реєстрації шлюбу - 12.10.2013 року і до його розірвання - 17.03.2014 року відповідачка у справі про свою вагітність його не повідомляла, вона зазначений факт приховала. Якби йому був відомий зазначений факт, то він повідомив би про це суд під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Також відповідачка факт вагітності приховала і від суду при розгляді справи про розірвання шлюбу, так як відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини. За його ініціативою для проведення аналізу у нього було відібрано сіменну рідину. Відповідно до аналізу сіменної рідини № Е-587 (сперматограми), проведеного Медичним Центром «Екомед», в графі примітка зазначається, що особливу увагу звернути на передміхурову залозу. Астенозооспермія тривалістю не менше 5 років. Потребується лікування безпліддя. З вищезазначеного можна зробити висновок, що на час зачаття дитини у нього було безпліддя і він не міг бути біологічним батьком дитини.

Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Виключено відомості про батька ОСОБА_1 з актового запису № 169 від 19.08.2014 року про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені ВДРАЦСРС Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дергачівського райсуду Харківської області від 15 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження, вищезазначене рішення суду скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що зроблений у рішенні Дергачівського райсуду Харківської області від 15.10.2015, висновок наступного змісту: «Відповідно до аналізу сіменної рідини № Е-587 (сперматограми), проведеного Медичним Центром «Екомед» в графі примітка, зазначається, що особливу увагу звернути на передміхурову залозу. Астенозооспермія тривалістю не менше 5 років. Потребується лікування безпліддя. З вищезазначеного слідує, що на час зачаття дитини у нього було безпліддя і він не міг бути біологічним батьком дитини» - є передчасним. Наявність наведених позивачкою обставин, що не були відомі заявнику, а також суду під час розгляду справи, є істотними для справи обставинами, які, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, дають підстави для перегляду рішення суду 15.10.2015 у зв`язку із нововиявленими обставинами

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

08 грудня 2020 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, посилаючись на те, що саме тест ДНК є належним доказом в даній категорії справи та його проведення безпосередньо буде слугувати інтересам дитини, а також слугуватиме для прийняття обґрунтованого рішення у справі.

Відповідачка та її представники проти задоволення клопотання заперечували, оскільки воно заявлене з порушенням вимог процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного суду клопотання задоволено. Призначиено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення позивача як батька дитини з актового запису про народження молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є біологічна спорідненість між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 як батька та сина? Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, яке розташоване за адресою: 61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34.

03 червня 2021 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність даної події складає 99,999% ( надалі Висновок експерта).

Не погодившись з Висновком експерта 19 серпня 2021року ОСОБА_1 подав клопотання про повторне призначення молекулярно-генетичної експертизи. На вирішення експертизи просив поставити питання: « Чи є біологічна спорідненість між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 як батька та сина?»

Проведення експертизи просив доручити експертам ТОВ «Мама Папа» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська 2/21). Визначити місцем збору матеріалу адресу: м. Харків, вул. Садова 2, в місці представництва медико-генетичного центру.

Клопотання мотивоване тим, що експертиза була проведена неповно без розширеного аналізу даних піддослідних. Висновок експерта не достатньо обґрунтований, експертом не наведено науково-технічну та довідкову літературу, іншу інформаційні джерела, які повинні використовуватися експертом при вирішенні поставлених питань.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого клопотання, суд вважає, що клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до статті 113 ЦПК України додаткова і повторна експертиза призначаються, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним або якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Судова колегія відхиляє доводи представника позивача про те, що при проведенні експертизи експерт не відібрав всі необхідні зразки для проведення експертизи, як це передбачено Методикою Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей) затвердженою МОЗ України в 2012 році. Зі змісту Висновку експерта вбачається, що при проведенні експертизи у дійсній справі експерт керувався Методикою проведення молекулярно-генетичних досліджень 2018 року, тобто є більш новою порівняно з методикою на яку посилається представник апелянта.

Зважаючи на те, що в даній справі вже була проведена судова молекулярно-генетична експертиза, висновок якої відповідає вимогам законодавства колегія суддів вважає, що клопотання позивача про проведення повторної молекулярно-генетичної експертизи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.103, 113, ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі повторної судової молекулярно генетичної експертизи відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук