Провадження № 2-з/359/146/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Шляхетко Ю.В.,

за участі представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представників відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Муцького М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Борисполі заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Тирана Олександра Вікторовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8 , Бориспільська міська рада Київської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області, ОСОБА_9 , про визначення частки в спільному майні подружжя, визнання спільною сумісною власністю майна, набутого під час шлюбу, поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_6 , до ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю майна, набутого під час шлюбу, поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа, предметом спору у якій є поділ спільно нажитого майна, в тому числі: земельна ділянка, кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна : 105; земельна ділянка, кадастровий номер:09:006:0042, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 105; об`єкт незавершеного будівництва - будинок, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; на об`єкт незавершеного будівництва - будинок,розташований на земельній ділянці, кадастровий номер:09:006:0042, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Підготовче засідання у даній справі було відкладено на 10.09.2021.

09.09.2021 представником позивача адвокатом Тиран О.В. через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову з проханням накласти арешт на вищевказане нерухоме майно та заборону вчиняти будь-які дії щодо майна. Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист інтересів позивача.

В підготовчому засіданні представники позивача підтримали подану заяву про забезпечення позову, просили її задовольнити, зазначивши, що у разі відчуження земельної ділянки, продовження будівельних робіт, відновлення прав позивача, за рахунок коштів якого придбавалось та будувалось нерухоме майно, в межах даної цивільної справи буде неможливим. Також вказують, що обставини, на які вказав апеляційний суд, скасовуючи попередню ухвалу суду про забезпечення позову, перестали існувати, оскільки власник земельних ділянок ОСОБА_10 залучена до участі у справі.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Лук`янова Н.М., представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Кузьменко В.О. та представник третьої особи ОСОБА_9 адвокат Муцький М.В. проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечували, вважали її необґрунтованою, звертали увагу, що таку заяву про забезпечення позову вже подавалась позивачем та ухвалу про її задоволення скасовано апеляційним судом, що позивач не заявляє жодних позовних вимог до ОСОБА_10 та її чоловіка ОСОБА_9 , у шлюбі з яким було набуто зазначене в заяві про забезпечення позову майно.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується : 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 2 ст. 150 ЦПК України визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Дійсно, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.20219 року було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_5 адвоката Тирана О.В. про забезпечення позову та накладено арешту арешт на земельну ділянку, кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна : 105, та земельну ділянку, кадастровий номер:09:006:0042, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 105, які належать на праві приватної власності ОСОБА_11 , а також на об`єкт незавершеного будівництва - будинок, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт незавершеного будівництва - будинок,розташований на земельній ділянці, кадастровий номер:09:006:0042, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Також було заборонено вчиняти будь-які дії щодо спірних об`єктів незавершеного будівництва, розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер:09:006:0042, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельній ділянці, кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2020 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_11 та скасовано зазначену ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019 року про забезпечення позову.

Так, скасовуючи ухвалу суду про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що земельні ділянки з кадастровими номерами :09:006:0043 та :09:006:0042, на які накладено арешт оскаржуваною ухвалою, належать на праві приватної власності ОСОБА_11 , яка не має статусу відповідача у справі, а також, що позивачем не було заявлено вимог щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :09:006:0043 та :09:006:0042, на яких розташовані об`єкти незавершеного будівництва, що є предметом спору, однак належать третій особі.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважав, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову та накладання арешту на майно, яке належить третій особі, а також на майно, яке не є предметом спору, оскільки такі заходи забезпечення позову порушують право власності ОСОБА_11 .

Разом із цим на момент розгляду даної заяви частково змінились обставини, що є підставами для подання представником позивача заяви про забезпечення позову.

З матеріалів цивільної справи № 359/10720/19 встановлено, що 02.12.2019 ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення розміру частки в спільному майні, визнання сумісною власністю майна, набутого під час шлюбу, поділ спільного майна подружжя (а.с. 2-14, том № 1).

Ухвалою від 11.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 79, том № 1).

05.08.2020 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (а.с. 128-140, том № 1).

Після уточнення позивачем предмету спору, він просить визнати зазначене в заяві про забезпечення позову спільним майном подружжя та виділити йому у власність в порядку поділу майна: земельну ділянку, кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна: 105, яка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , та побудований на ній об`єкт незавершеного будівництва - будинок, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим ОСОБА_11 залучена до участі у справі в якості співвідповідача, як власник спірних земельних ділянок, на яких зведені об`єкти незавершеного будівництва, які, як стверджує позивач, були набуті (придбані, побудовані) за їх спільні з колишньою дружиною кошти.

А тому, відчуження земельної ділянки кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна: 105, та об`єкту незавершеного будівництва - будинку, який розташований на вказаній земельній ділянці, які позивач просить виділити йому у власність, встановивши факт, що майно було придбано та створено за рахунок коштів подружжя ОСОБА_12 , може зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Разом із цим зустрічний позов ОСОБА_6 не містить зустрічних вимог щодо поділу земельних ділянок та об`єктів незавершеного будівництва, зокрема визнання за відповідачем ОСОБА_6 права власності на іншу земельну ділянку з кадастровим номером :09:006:0042, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт незавершеного будівництва будинок, що на ній побудований.

Враховуючи, що метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді, а також приймаючи до уваги позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності на частину спірного майна, в тому числі того, що вказано у заяві про забезпечення позову, що обраний вид та спосіб забезпечення є співмірним та достатнім для забезпечення позову, в частині накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна: 105, та побудованого на ній об`єкту незавершеного будівництва будинку.

Щодо іншої земельної ділянки з кадастровим номером :09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна: 105, яка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , та побудованого на ній об`єкту незавершеного будівництва будинку, слід зазначити, що ні позивач в первісному позові ні відповідач у зустрічному позову не заявляють відповідних вимог до ОСОБА_11 щодо визнання за ними права власності на вказане нерухоме майно. А тому, вжиття заходів забезпечення щодо такого майна слід визнати недоцільним, а заву в цій частині необґрунтованою.

Зважаючи на ту обставину, що з моменту розірвання шлюбу до звернення поповича з даним позовом до суду , а також з моменту звернення до суду до подачі вищевказаної заяви про забезпечення позову пройшов значний час, доводи заявника, що невжиття заборони вчиняти будь-які дії, проводити будівельні роботи на об`єкти незавершеного будівництва, може ускладнити виконання рішення у даній справі, слід визнати необґрунтованими, оскільки за заявами учасників, стан об`єкту змінився до звернення позивача до суду.

За таких обставин, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке оспорюється позивачем.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав зустрічного забезпечення, оскільки будь-яких належних доказів, що позивач не має на території України майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, суду не надано, а також, враховуючи що у володінні позивача знаходиться рухоме майно, яке є також предметом поділу у даній справі, та за рахунок якого можливе відшкодування збитків, у разі їх заподіяння внаслідок вжиття таких заходів забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 259,260,353 -355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Тирана Олександра Вікторовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- земельну ділянку, кадастровий номер:09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна: 105, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_11 ;

- об`єкт незавершеного будівництва - будинок, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :09:006:0043, площею 0,05 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_1 ; боржником: ОСОБА_13 , АДРЕСА_3 , РНОКППФО - НОМЕР_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її винесення 10 вересня 2021 року і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома заявнику та боржнику.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів