Провадження № 2/225/847/2021
Єдиний унікальний номер 225/4547/21
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2021 м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Савченко О.О.,

представника позивача адвоката Саєнка О.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Саєнка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Саєнко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позивачу представник позивача зазначив, що позивач до листопада 2009 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, позивач сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в межах виконавчого провадження ВП №47915075, відкритого 19.06.2015 на підставі виконавчого листа № 2/225/373/2015, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 16.06.2015 (рішення Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/283/15-ц від 26.05.2015 щодо збільшення розміру аліментів з 1/6 до 1/4 частини).

Крім цього, позивач сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в межах виконавчого провадження ВП №33697206, відкритого 01.08.2012 на підставі виконавчого листа № 2/1397/12, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 03.07.2012.

Позивач працює на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» та ним сплачуються аліменти у загальному розмірі п`ятдесяти відсотків його заробітку (доходу), та сума його доходу, який він отримує після сплати аліментів є занадто малою і не задовольняє його життєві потреби.

Представник позивача зазначає, що законодавцем визначено залежність розміру аліментів від кількості дітей платника аліментів. Так, положеннями ч. 4 ст. 161 ЦПК України, ч. 5 ст. 183 СК України визначений розмір аліментів, що стягуються, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - 1/3 частину заробітку платника аліментів. Вважаю, що, хоч у зазначених правових нормах є посилання про встановлений розмір аліментів, що застосовується при зверненні до суду у наказному провадженні, але також може застосовуватись судом при визначенні розміру аліментів у частці від доходу, в даному випадку на двох дітей Відповідача.

Позивач бажає надавати допомогу синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (по 1/6 частини на кожну дитину), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та вважає, що саме такий обсяг стягнення аліментів відповідає вимогам розумності і справедливості та є необхідним та достатнім для забезпечення витрат на утримання дитини і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

У зв`язку з чим, просить зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.05.2015 у справі №225/283/15-ц, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і продовжувати до повноліття дитини та зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Дзержинського міського суду Донецької області, на підставі якого 03.07.2012 виданий виконавчий лист №2/1397/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і продовжувати до повноліття дитини.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді вказана цивільна справа визначена до розгляду судді Челюбєєву Є.В.

Ухвалою від 18.10.2021 справу прийнято до свого провадження суддею Челюбєєвим Є.В., призначений розгляд справи зі стадії судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, просив задовольнити його в повному обсязі. Крім обставин, викладених у позовній заяви зазначив, що позивач працює на вугільному підприємстві «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», отримує заробітну плату не своєчасно та не у повному обсязі, крім того у порівнянні з попереднім роком заробітна плата позивача зменшилася, тобто на теперішній час матеріальне становище позивача погіршилося.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову в частині зменшення аліментів, які стягуються на утримання сина ОСОБА_6 заперечувала, просила в цій частині позову відмовити. Вважає, що позивач не надав доказів погіршення майнового стану чи стану здоров`я, які б стали підставою для зменшення аліментів. Обставини, на які посилається позивач, вже існували на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовом не згодна, просить суд відмовити у їх задоволені в частині зменшення розміру аліментів стягуємих на утримання сина ОСОБА_6 . Зазначає, що позивачем не доведено належними доказами погіршення свого матеріального стану, або стану здоров`я, що стало б підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того повідомила, що вона має ще малолітню дочку, яка перебуває на диспансерному обліку Центра первинної медико-санітарної допомоги м. Торецька та у 2021 отримала статус дитини з інвалідністю. У зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю вона на теперішній час не працює.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 має двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 8,9)

ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в межах виконавчого провадження ВП №47915075, відкритого 19.06.2015 на підставі виконавчого листа № 2/225/373/2015, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 16.06.2015 (рішення Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/283/15-ц від 26.05.2015 щодо збільшення розміру аліментів з 1/6 до 1/4 частини).(а.с. 13-14)

Крім цього, ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в межах виконавчого провадження ВП №33697206, відкритого 01.08.2012 на підставі виконавчого листа № 2/1397/12, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 03.07.2012.(а.с. 12)

З довідки про доходи, виданої ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», ОСОБА_2 працює у ВП «Шахта «Центральна», займає посаду гірничого майстра підземного, та у період з 01.06.2020 по 30.11.2020 його дохід за винятком аліментів становив 48603,714 грн. (а.с. 10).

З довідки про доходи, виданої ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», ОСОБА_2 працює у ВП «Шахта «Центральна», займає посаду гірничого майстра підземного, та у період з 01.12.2020 по 31.05.2021 його дохід за винятком аліментів становив 39324,32 грн. (а.с. 10 (зворотній бік)).

Вирішуючи позов, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналогічне роз`яснення міститься у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в якому передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Позивач у позовній заяві посилається як підставу для зменшення розміру аліментів на те, що за рішеннями суду з нього стягується 1/4 частина всіх доходів на кожну дитину, замість однієї третини заробітку(доходу) на утримання двох дітей щомісячно, що перевищує встановлені законодавством межі.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 461/4936/16 від 31 жовтня 2018 року.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачений обов`язок кожної із сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається кожна із сторін як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під значним погіршення матеріального становища батька необхідно розуміти втрату або зміну заробітку (доходу) у бік зменшення, важке захворювання, що зумовлює додаткові витрати на лікування тощо.

Як встановлено судом, позивач працює, отримує заробітну плату, хоча є різниця між величиною отриманого доходу за шість місяців 2000 від величини доходу за шість місяців 2021, проте така різниця є незначною, та не може розцінюватися як значне погіршення матеріального становища позивача.

Крім того, як встановлено судом, що на час звернення до суду сімейний стан позивача не змінився, здоров`я не погіршилося, відсутні інші обставини, що мають істотне значення, отже, позивачем не надано доказів, які б вказували на неможливість сплати аліментів у раніше визначеному розмірі та необхідність їх зменшення.

Таким чином, оскільки розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача не перевищує граничних розмірів відрахувань із заробітної плати, та рекомендований законом розмір аліментів на двох дітей не носить обмежувального характеру, враховуючи, що позивачем не доведено наявність підстав, визначених 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я позивача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами.

Як зазначалося судом раніше, відповідач ОСОБА_4 письмово висловила свою позицію, що не заперечує проти позову. В той же час, відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала.

Разом з тим, суд розглянувши дану справу не знайшов законних підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову представника позивача адвоката Саєнка Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.12.2021.

Суддя: Є.В. Челюбєєв