КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшніка Костянтина Ігоровича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів

УСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», позивач) звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом, де просило, враховуючи уточнену редакцію позовної заяви (а.с. 100-108), стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 12 вересня 2019 року у розмірі 14 089,87 грн, яка визначена станом на 15 липня 2021 рокута складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором про надання банківських послуг від 12 вересня 2019 року: 10 000 грн заборгованості за кредитом та 2270 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшнік К.І. подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також не врахування правових висновків Верховного Суду при його ухваленні.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що між позивачем та відповідачем було погоджено у визначеній законом формі істотні умови договору в частині процентної ставки, пені та комісії, адже боржник підписуючи додану до позову Анкету-заяву до договору надання банківських послуг розумів, погодився й був ознайомлений з Умовами та Тарифами (зокрема з п. 8.1. Тарифів, котрий містить умови про процентну ставку, пеню, комісію).

Окрім цього, апелянт зазначив, що заборгованість за тілом кредиту включає в себе щомісячні платежі за послугою розстрочка, тому що відповідачем через мобільний додаток було оформлено 1 розстрочку на загальну суму 5 000,00 грн. Таким чином, окрім використаних коштів з кредитного ліміту, були використані кошти з ліміту розстрочки та покупки частинами.

Під час реєстрації після введення номера телефона відповідач має ознайомитися з Умовами і натиснути «Продовжити» де визначено, що натискаючи «Продовжити», клієнт погоджується з умовами та тарифами.

Отже, апелянт звернув увагу, що вищевказане свідчить про те, що Умови були погоджені сторонами і відповідач був ознайомлений з ними ще до активації картки у мобільному додатку, якщо відповідачу не підходили Умови, він би не отримав картку.

Крім того, апелянт зауважив, що з метою підтвердження згоди споживача із умовами баківських послуг у момент реєстрації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку «Monobank» ОТР-паролю, який попередньо був надісланий банком на зазначений номер. 12 вересня 2019 року відповідач повідомив позивача про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором про надання банківських послуг «Monobank», на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер НОМЕР_1 .

Апелянт посилався на правову позицію Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 754/17518/15-ц, а також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Звертає увагу, що невиконання відповідачем умов договору, на які він погодився та ознайомився в Анкеті-заяві, а також непогашення у повному обсязі заборгованості перед банком є порушення норм Цивільного права України про обов`язковість договору.

Посилався на підпункт 5.23. пункту 2 розділу другого Умов, де зазначено, що у разі якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшувати кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів.

Зазначив, що відповідачем було оформлено 1 розстрочку на загальну суму 5 000,00 грн. Отже, відповідно до цієї обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв'язку з тим, що кошти на погашення розстрочки відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, оскільки сума регулярного платежу по розстрочці відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору розстрочки.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу представника АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшніка К.І. задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи частково позовні вимоги та, стягуючи з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 10 000,00 грн, суд першої інстанції посилався на те, що між позивачем і відповідачем укладено договір про надання банківських послуг від 12 вересня 2019 року, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку для здійснення платежів по картці у кредит, який останній мав погашати. Відповідно до доданої до позову довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, розмір кредитного ліміту для відповідача 27 вересня 2019 року становив 10 000 грн. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні між сторонами договору позивач дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Також, суд першої інстанції зробив висновок, що суду не надано доказів, що відповідачу надавався кредит понад 14 089,87 грн, та які б давали правові підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 14 089,87 грн заборгованості за кредитом, однак, тіло кредиту в сумі 10 000 грн, відповідач отримував та використовував, а тому, зобов`язаний повернути.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 12 вересня 2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку для здійснення платежів по картці у кредит, який останній мав погашати (а.с. 118).

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 12 липня 2021 року, ОСОБА_1 отримав банківську картку строком дії до 05/24, яку активував 12 вересня 2019 року (а.с. 117).

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 12 липня 2021 року, ОСОБА_1 27 вересня 2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн (а.с. 116).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку, а також згідно деталізованої виписки по картковому рахунку, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, що станом на 15 липня 2021 року становить 14 089,87 грн, з яких: 14 089,87 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проєкт монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проєкту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету- заяву до договору про надання банківських послуг від 12 вересня 2019 року.

В цій Анкеті -заяві зазначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Згідно п. 3 Анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що позивач має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Крім того, в п.6 Анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, номер якого зазначено у цій анкеті заяві, що буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису». «Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору» (п.11 Анкети-заяви).

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 12 вересня 2019 року, укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 вбачається, що відповідач почав користуватися кредитними коштами з 16 вересня 2019 року, та частково погашав заборгованість, кредитний ліміт - 10 000,00 грн, заборгованість - 14 089,87 грн.

Усі платежі щодо погашення заборгованості за кредитом відображені у розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 119).

Відповідно до частин 1 та 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак після підписання Анкети - заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань.

Отже, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 204, 509, 625, 628, 631, 639, 641, 644, 1054 ЦК України, а також неврахування зазначених ним правових висновків Верховного Суду при його ухваленні, з точки зору суду другої інстанції, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції, а тому - є правовою підставою для скасування ухваленого по справі рішення.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що судом не здобуто доказів, що відповідачу надавався кредит понад 14 089,87 грн, і які б давали правові підстави для висновку про обгрунтовність позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 14 089,87 грн.

Проте, на переконання суду апеляційної інстанції, позивач надав суду належні, допустимі, достатні, достовірні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, які зазначені вище, зокрема, Анкету-заяву ОСОБА_1 (а.с. 118), детальну виписку про рух коштів по картці за договором б/н від 12 вересня 2019 року укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 (109-115) та інші докази.

Таким чином, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення у справі нового рішення про задоволення заявленого позову.

Керуючись положеннями ч. 2, 13 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд одночасно вирішує питання про розподіл судових витрат, та вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн (а.с. 30), а також за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн (а.с. 175), а всього 5 675 (2270 + 3 405,00) грн.

Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшніка Костянтина Ігоровича задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 12 вересня 2019 року станом на 15 липня 2021 року у розмірі 14 089,87 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн, та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн, а всього 5 675 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Реквізити сторін:

Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», , місцезнаходження юридичної особи: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2

Повний текст постанови складений 14 грудня 2021 року.

Суддя - доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко