Номер провадження 22-ц/804/2307/21
Номер провадження 22-ц/804/2307/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Кішкіної І.В., Мірути О.А.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( суддя першої інстанції Ільяшевич О.В., повний текст рішення складено 29 червня 2021 року),

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , та просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь позивача вартість заподіяної йому внаслідок ДТП матеріальної шкоди (збитків) в сумі 119913 грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_2 заподіяну позивачу моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп. В порядку розподілу процесуальних витрат, просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 1199 грн. 13 коп., з ОСОБА_2 на його користь сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

10 травня 2019 року до суду позивач направив до суду позовну заяву, в якій змінив склад відповідачів, вказавши відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та просив стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , на користь позивача вартість заподіяної йому матеріальної шкоди в сумі 119913 грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 , заподіяну позивачу моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп. та понесені позивачем судові витрати в сумі 1199 грн. 13 коп. (майновий позов) та 704 грн. 80 коп. - (немайновий позов) покласти на відповідачів пропорційно задоволених позовних вимог.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 118713 грн. 00 коп., суму витрат пов`язану із проведенням автотоварознавчого дослідження в розмірі 1200 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп..

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1199 грн. 13 коп., 704 грн. 80 коп., а всього 1903 грн. 93 коп.

Із вказаним рішенням суду в частині відмови у солідарному стягненні з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 119913,00 грн. не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно досліджено докази й не надано ним належну правову оцінку, висновки суду не відповідають обставинам справи, має місце неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було досліджено на якій правовій підставі ОСОБА_3 володіла транспортним засобом та чи мала вона право передавати у тимчасове користування трактор ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 та правовстановлюючий документ на трактор, оформлено на померлу особу, на ОСОБА_6 , ОСОБА_2 . Чи мала право ОСОБА_3 не оформивши спадщину після смерті свого чоловіка, власника транспортного засобу, не отримавши свідоцтво про право на спадщину на трактор, передати його ОСОБА_2 . Чи було дійсне свідоцтво про реєстрацію трактора станом на 28.04.2018 року на дату скоєння ДТП, враховуючи те, що свідоцтво було оформлене на ОСОБА_6 . Чи мав право ОСОБА_7 керувати машиною-трактором, маючи свідоцтво про реєстрацію машини на померлу людину.

Також наголошує на тому, що станом на 28.04.2018 року ОСОБА_3 ще не оформила спадкові права на трактор ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зареєструвала успадковане право власності на вказаний трактор у встановленому законом порядку, а тому передавши ОСОБА_2 трактор та вже недійсний правовстановлюючий документ на трактор останньому, своїми діями по належному утриманню трактору, як джерела підвищеної небезпеки, сприяла завданню цим джерелом матеріальної шкоди позивачу.

Зазначає, що не заперечує що ОСОБА_2 , як заподіювач шкоди, повинен нести відповідальність та відшкодовувати заподіяну шкоду, але ж ОСОБА_3 відповідно до ч.3,4 ст. 1187 ЦК України теж повинна нести солідарну відповідальність з ОСОБА_2

ОСОБА_1 , просив рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2021 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди у розмірі 119913,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглянути справи з його апеляційною скаргою без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2018 року, у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 340 гривень 00 копійок (а.с. 11-12).

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2018 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000897 від 29 квітня 2018 року закрито. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 24-25).

Згідно із актом огляду колісного транспортного засобу № 127 від 10 вересня 2018 року автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 та доданими до нього фотознімками, було виявлено: пошкодження переднього бампера в зборі, фара основна 2 штуки, панель передня в зборі, решітка радіатора, капот, скло вітрове, радіатор двигуна, крило ПЛ, двері ПЛ, панель даху, ущільнення ПЛ двері, підкрилок ПЛ колеса, петля капота права, замок капота, стійка ВО ліва, подушка безпеки водія, панель приладів (торпеда), рульове колесо, радіатор кондиціонера, наповнювач бампера, балка бампера, панель передня рамка, замок капота, утеплювач капота, петля капота ліва, решітка радіатора, фара протитуманна ліва, корпус воздухофильтра, привід лівий, стабілізатор, бачок ГУР, бачок омивача, скло ПЛ двері, дзеркало бокове ліве, оббивка стелі, оббивка Л П двері, ущільнення ПЛ двері, замок П Л двері, боковина ліва, ущільнювач ПЛ двері, стійка вітрового вікна ліва, блок реле, бризковик ПЛ крила, панель моторного скла, акб 6ст 60, кузов.

Згідно із звітом № 127-18 експертного автотоварознавчого дослідження виконаного 10 вересня 2018 року та наданою до звіту ремонтною калькуляцією, судовим експертом Гунічевим С. Б., вартість ремонтно - відновних робіт автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 складає 137199 грн. 43 коп., ринкова вартість автомобіля складає - 118713 грн. 00 коп., вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей) заподіяного власникові автомобіля складає 72336 грн. 96 коп. (а.с. 15-27).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 належить автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 30-31).

Згідно із листом начальника ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області О. В. Тузова № 28-30/5172 від 07 листопада 2018 року, власником трактору ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, зареєстрованого 20 березня 2006 року, є ОСОБА_6 , адреса власника АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Згідно із листом № 3.1-05/25553 від 07 серпня 2018 року, МТСБУ відмовило позивачу у виплаті йому страхового відшкодування у зв`язку з тим, що МТСБУ не має правових підстав для здійснення відшкодування із фонду захисту потерпілих, оскільки згідно із п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» трактор з сіялкою Супн-6 не вважається транспортним засобом, так як щодо нього не встановлено коригуючий коефіцієнт. (а.с. 33).

Згідно із письмовим зверненням від 16 серпня 2018 року, позивач ОСОБА_1 повідомляє відповідача ОСОБА_2 про заподіяну матеріальну шкоду (збитки) внаслідок механічних пошкоджень належного йому автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та просить у найкоротший термін письмово повідомити його, чи готовий відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду (збитки) внаслідок скоєної ДТП. У разі згоди відшкодувати заподіяні збитки, пропонує сумісно звернутись до визначених (узгоджених) нами спеціалістів (СТО, оцінювачів, тощо) з метою визначення розміру відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу (а.с.34).

Звернення було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача ОСОБА_2 , що підтверджує фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» № 440 від 17 серпня 2018 року та вручене під розписку в одержані про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.35).

Згідно із письмовим зверненням від 16 серпня 2018 року, позивач ОСОБА_1 повідомляє ОСОБА_5 про наявність між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 трудових відносин встановлених постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2018 року відповідно до якої винуватець ДТП ОСОБА_2 працює трактористом-механізатором у ФО-П ОСОБА_8 та просить у найкоротший термін письмово повідомити його, чи готова ОСОБА_5 у добровільному порядку відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду (збитки) внаслідок скоєної ДТП. У разі згоди відшкодувати заподіяні збитки, пропонує сумісно звернутись до визначених (узгоджених) нами спеціалістів (СТО, оцінювачів, тощо) з метою визначення розміру відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу (а.с.36).

Звернення було направлено рекомендованим листом на адресу ОСОБА_5 , що підтверджує фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» № 024 від 25 серпня 2018 року та 30 серпня 2018 року вручене під розписку в одержані про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.37).

Згідно із письмовим зверненням від 16 серпня 2018 року, позивач ОСОБА_1 повідомляє відповідачку ОСОБА_3 про заподіяну матеріальну шкоду (збитки) внаслідок механічних пошкоджень належного йому автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та просить її, як власника трактора ЮМЗ-8040 з сіялкою «СУПН-6» у найкоротший термін письмово повідомити його, чи готова відповідачка ОСОБА_3 у добровільному порядку відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду (збитки) внаслідок скоєної ДТП. У разі згоди відшкодувати заподіяні збитки, пропонує сумісно звернутись до визначених (узгоджених) нами спеціалістів (СТО, оцінювачів, тощо) з метою визначення розміру відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу (а.с.38).

Звернення було направлено рекомендованим листом на адресу відповідачки ОСОБА_3 , що підтверджує фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» № 016 від 25 серпня 2018 року та 30 серпня 2018 року вручене під розписку в одержані про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.39).

Згідно із повідомленням від 25 серпня 2018 року, позивач ОСОБА_1 просить прибути для проведення технічного огляду аварійного транспортного засобу марки CHEVROLET AVEO, який відбудеться 10 вересня 2018 року, крім цього повідомлено, що в разі не явки акт буде складено фахівцем самостійно. Огляд проводиться в зв`язку з ДТП від 28 квітня 2018 року. Дане повідомлення було скероване рекомендованими листами позивачем на адреси ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про що стверджують фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта» та були вручені адресатам під розписку в одержані про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи (а.с. 40-44)

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань сформованого на запит суду № від 09 січня 2019 року, відомості про фізичну особу підприємця ОСОБА_9 були включені до ЄДР 20 лютого 2017 року за реєстраційним № 0029731, реєстратор Слов`янська районна державна адміністрації Донецької області (а.с. 60-61).

Відповідно до договору підряду № 2/05/2018 від 02 травня 2018 року, ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали договір підряду про наступне: 1.1 замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконувати наступні роботи: Виконувати обов`язки водія-тракториста на тракторі замовника. Роботи виконуються в обсязі, за переліком і у строки відповідно до усних та письмових завдань і вказівок замовника. 1.2. Замовник зобов`язується прийняти та оплатити підряднику виконані роботи в розмірі, у строки та в порядку встановлені цим договором. 1.3. Строки виконання робіт за цим договором: з 02 травня 2018 року до 01 червня 2018 року (а.с. 85-86).

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт № 1 за договором підряду № 2/05/2018 від 01 червня 2018 року, ОСОБА_2 вказані роботи виконав повністю відповідно до умов договору. Вартість виконаних робіт підрядником з 02 травня 2018 року по 01 червня 2018 року складає суму 3000 грн. 00 коп. без утримання податків (а.с. 87).

Відповідно до листа Слов`янсько-Лиманського управляння ГУ ДФС у Донецькій області № 6232/10/05/-99-47-80 від 24 січня 2019 року, надано інформацію щодо реєстраційних номерів облікової картки платника податків: ОСОБА_3 - НОМЕР_6 ; ОСОБА_5 , не отримувала в Слов`янській ДПІ Слов`янсько-Лиманського управління ГУ ДФС у Донецькій області реєстраційний номер облікової картки платника податків (а.с. 98).

Відповідно до листа Слов`янсько-Лиманського управляння ГУ ДФС у Донецькій області № 12767/10/05/-99-47-10 від 15 лютого 2019 року, повідомлено, що відповідно до оперативних даних АІС «Податковий Блок» підсистеми «Обробка Податкової Звітності та платежів» Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та повідомлення про прийом працівника на роботу (Постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413) за квітень 2018 року ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) не надавалися (а.с. 123).

Відповідно до звернення ОСОБА_1 на адресу Начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області Тузова О.В. від 22 березня 2019 року, позивач звертається у зв`язку з тим, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди 28 квітня 2018 року водій (тракторист) ОСОБА_2 керував трактором ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи при собі свідоцтво про реєстрацію на зазначений транспортній засіб на померлого власника трактора ОСОБА_6 , та просить повідомити:

1. Чи є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, власник якого помер, правовою підставою для керування іншою (третьою) особою вказаним транспортним засобом?

2. Чи передбачена законодавством відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власник якого помер ?

3. Чи має право після смерті зареєстрованого власника транспортного засобу, інший співвласник даного транспортного засобу (спадкоємець) передати іншій (третій) особі для керування вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, до переоформлення (державної реєстрації) співвласником (спадкоємцем) права власності на даний транспортний засіб ?.

Відповідно до актового запису про шлюб № 6 від 01 травня 1993 року складеного виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Слов`янського району Донецької області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_10 ) перебували в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до актового запису про смерть № 4 від 22 січня 2018 року складеного виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до спадкової справи № 22/2018 від 21 лютого 2018 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , в якій зазначалось, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , які подали заяви про прийняття спадщини, є дружина ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 .

Матір померлого ОСОБА_6 , яка є спадкоємцем першої черги відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь третьої особи ОСОБА_4 , донька померлого ОСОБА_6 , яка є спадкоємцем першої черги також відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь відповідачки ОСОБА_3 ..

Відповідачка ОСОБА_3 дружина померлого та третя особа ОСОБА_4 батько померлого прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк, проте свідоцтво про право власності на спадкове майно станом на 13 травня 2020 року не отримували.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що до складу спадщини входить автомобіль SKODA YETI AMBITION, номерний знак НОМЕР_8 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 від 24 липня 2012 року, станом на 01 лютого 2020 року транспортні засоби під арештом не перебувають та трактор ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску. Вартість транспортних засобів не зазначена.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 , матеріальної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 не перебував з ОСОБА_3 у трудових відносинах, то відсутні підстави для стягнення шкоди з останньої.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до вимог статті 21 вказаного Закону, зокрема 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 1.5 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надане визначення наземних транспортні засоби (далі - транспортні засоби), згідно з яким це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідні підрозділи МВС України) та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Таким чином, не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Згідно із Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року № 566 "Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" коригуючий коефіцієнт для такого транспортного засобу як трактор не встановлено.

Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, судам слід мати на увазі, що для цілей обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців транспортних засобів у пункті 1.5 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наведено визначення транспортних засобів. У зв`язку із цим, якщо шкоди завдано з вини особи, діяльність якої пов`язана з використанням іншого транспортного засобу (наприклад, гужової повозки, велосипеда) або механізму, що не належить до транспортних засобів (сільськогосподарські збиральні машини, косарки тощо), цивільно-правова відповідальність якої не підлягає обов`язковому страхуванню, шкода відшкодовується за загальними правилами, визначеними ЦК.

У статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

За загальними правилами, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т. ін.).

Отже, законодавством передбачено, що володіння джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом, це його експлуатація.

Відповідно до п.п. 4 - 6, 16 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»:

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (п. 5).

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням).

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (п. 6).

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, відповідальність у випадках передбачених ч. 2 ст. 1187 ЦК України має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Тобто, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

З аналізу приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України також вбачається, що законодавець вирізняє спеціального суб`єкта - особу, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом і не ототожнює такого суб`єкта з особою, яка є юридичним власником цього транспортного засобу (особою, за якою зареєстровано право власності на транспортний засіб).

Як вбачається з норм ч. 2 ст. 1187 ЦК України особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом може бути: власник, орендар, підрядник, тощо, що свідчить про те, що законом не встановлено вичерпного переліку таких осіб, але у будь-якої з цих осіб виникне обов`язок відшкодування шкоди лише у випадку володіння транспортним засобом та наявності причинного зв`язку між володінням транспортним засобом та завданою шкодою. Отже, володілець транспортного засобу та власник транспортного засобу не є тотожними юридичними поняттями.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.13. Право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2018 року, у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 340 гривень 00 копійок (а.с. 11-12).

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2018 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000897 від 29 квітня 2018 року закрито. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 24-25).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 належить автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 30-31).

Згідно із листом начальника ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області О. В. Тузова № 28-30/5172 від 07 листопада 2018 року, власником трактору ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, зареєстрованого 20 березня 2006 року, є ОСОБА_6 , адреса власника АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Згідно із письмовим зверненням від 16 серпня 2018 року, позивач ОСОБА_1 повідомляє відповідачку ОСОБА_3 про заподіяну матеріальну шкоду (збитки) внаслідок механічних пошкоджень належного йому автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та просить її, як власника трактора ЮМЗ-8040 з сіялкою «СУПН-6» у найкоротший термін письмово повідомити його, чи готова відповідачка ОСОБА_3 у добровільному порядку відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду (збитки) внаслідок скоєної ДТП. У разі згоди відшкодувати заподіяні збитки, пропонує сумісно звернутись до визначених (узгоджених) нами спеціалістів (СТО, оцінювачів, тощо) з метою визначення розміру відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу (а.с.38).

Відповідно до листа Слов`янсько-Лиманського управляння ГУ ДФС у Донецькій області № 6232/10/05/-99-47-80 від 24 січня 2019 року, надано інформацію щодо реєстраційних номерів облікової картки платника податків: ОСОБА_3 - НОМЕР_6 ; ОСОБА_5 , не отримувала в Слов`янській ДПІ Слов`янсько-Лиманського управління ГУ ДФС у Донецькій області реєстраційний номер облікової картки платника податків (а.с. 98).

Відповідно до листа Слов`янсько-Лиманського управляння ГУ ДФС у Донецькій області № 12767/10/05/-99-47-10 від 15 лютого 2019 року, повідомлено, що відповідно до оперативних даних АІС «Податковий Блок» підсистеми «Обробка Податкової Звітності та платежів» Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та повідомлення про прийом працівника на роботу (Постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413) за квітень 2018 року ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) не надавалися (а.с. 123).

Відповідно до актового запису про шлюб № 6 від 01 травня 1993 року складеного виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Слов`янського району Донецької області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_10 ) перебували в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до актового запису про смерть № 4 від 22 січня 2018 року складеного виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до спадкової справи № 22/2018 від 21 лютого 2018 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , в якій зазначалось, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , які подали заяви про прийняття спадщини, є дружина ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 .

Матір померлого ОСОБА_6 , яка є спадкоємцем першої черги відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь третьої особи ОСОБА_4 , донька померлого ОСОБА_6 , яка є спадкоємцем першої черги також відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь відповідачки ОСОБА_3 ..

Відповідачка ОСОБА_3 дружина померлого та третя особа ОСОБА_4 батько померлого прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк, проте свідоцтво про право власності на спадкове майно станом на 13 травня 2020 року не отримували.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що до складу спадщини входить автомобіль SKODA YETI AMBITION, номерний знак НОМЕР_8 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 від 24 липня 2012 року, станом на 01 лютого 2020 року транспортні засоби під арештом не перебувають та трактор ЮМЗ-8040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску. Вартість транспортних засобів не зазначена.

Тобто сторонами не заперечується той факт, що власником трактора є ОСОБА_3 .

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не безпосередньо на особу, яка заподіяла таку шкоду, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини особи, яка завдала шкоди.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана дорожньо-транспортною пригодою з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм, проте оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3 , а тому апеляційний суд відхиляє доводи позивача, що саме з вини відповідача було скоєне ДТП та вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав у стягненні з ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у стягненні з ОСОБА_3 шкоди, оскільки в момент скоєння ДТП між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебували у трудових відносинах, а тому саме на винного покладається обов`язок відшкодування матеріальної шкоди, тобто з особи яка під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб.

Доводи позивача стосовно того, що відповідач не мала права передавати трактор на свідоцтво про реєстрацію ТЗ ОСОБА_2 , оскільки на час скоєння ДТП він належав померлому чоловіку відповідачка, є безпідставними та зводяться до не згоди з оскаржуваним рішенням суду.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 вересня 2021 року.

Судді: О. В. Халаджи

І.В. Кішкіна

О.А. Мірута