Справа №591/1611/21
Провадження № 6/591/226/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/1611/21 за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2021 заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати відносно нього тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2021 року його обмежено у праві виїзду за кордон. На даний час він виконує , які наявні у підприємства, що він очолює, зобов`язання, не ухиляється від виконання рішень суду у зведеному виконавчому провадженні.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Представник заявника подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання клопотання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець надав письмовий відзив, в якому в задоволенні заяви просив відмовити, слухання справи проводити у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2021 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.03.1997 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган видачі 5901, до виконання зобов`язань, покладених рішеннями, що входять до складу зведеного виконавчого провадження АСВП №61566573 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 травня 2021 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми залишено без змін (Т.4 а.с.34-37).

При прийнятті рішення про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, суд керувався тим, що керівник товариства боржника ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання перед стягувачами, ухиляється від виконання рішень суду, приховує майно, яке передано на зберігання, не з`являється до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та не надає документального підтвердження про виконання рішень суду, при цьому враховано кількість виконавчих проваджень, а це 183 виконавчі документи та загальний розмір стягнень, а це 6 910 629,17 грн.

З моменту прийняття рішення суду, поведінка ОСОБА_1 змінилася, ним вчиняються активні дії по погашенню наявної заборгованості.

Станом на 11 березня 2021 року борг становив 6910629,17 грн., станом на 10 вересня 2021 року 882862,16 грн., з яких залишилося не сплачено 404568,46 грн., з`явилися нові на суму 478293,70 грн. З вказаними сумами погоджується і державний виконавець, в провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження. Тобто, залишилося не сплачено 5,85% боргу порівняно з боргом на 11 березня 2021 року.

З 11 березня 2021 року (з дня винесення ухвали) боржником виконано 114 виконавчих документів, однак виконавчою службою відкриті нові виконавчі провадження.

Загальна кількість виконавчих документів у зведеному ВП станом на 11.03.2021 року 183, станом на 5 серпня 2021 року 297, станом на 10 вересня 2021 року 243. Кількість виконавчих листів по заробітній платі за даними ДВС станом на 11 березня 2021 року 122, на 5 серпня 2021 року 44, 10 вересня 2021 року 8. Кількість виконавчих листів по заробітній платі станом на 11 березня 2021 року 122, 5 серпня 2021 року 7, 10 вересня 2021 року 7. Станом на 1 серпня 2021 року стягнення на користь держави виконавчих витрат було 10 виконавчих документів, нових 67, стягнень на користь держави судового збору було 46, нових 127. Кількість виконавчих проваджень по заробітній платі станом на 11 березня 2021 року всього 122, сплачено 115, станом на 10 вересня 2021 року - 7 сплачено 1. Залишок заборгованості по заробітній платі 275 354,58 грн. Не сплачені кошти за цими виконавчими документами залишаються у зв`язку з втратою контактів з цими особами, або по іншим причинам, які не залежать від боржника.

Підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, зокрема було перешкоджання в реалізації транспортних засобів належних боржнику. А саме, автомобіль МАЗ 555102, вантажний 2003 року виробництва, який на момент опису знаходився на відкритому майданчику, було виявлено в ангарі у розукомплектованому стані: відсутні основні агрегати, а саме двигун та коробка передач. Автомобіль МАЗ 533603, вантажний, 2005 року випуску, д.н. НОМЕР_3 та автомобіль МАЗ 533603 вантажний, 2003 року випуску, д.н. НОМЕР_4 за адресою: м. Суми, вул. Машинобудівників, 3 - відсутні. Їх місцезнаходження працівники, які знаходилися за адресою: м. Суми, вул. Машинобудівників, 3, не повідомили.

Як вбачається з протоколу №509677 проведення електронних торгів, автомобіль МАЗ 555102, вантажний 2003 року виробництва, д.н.з НОМЕР_5 перебував на реалізації та 25.11.2020 року, постановою Відділу примусового виконання рішень УЗПВР знятий з торгів.

Автомобілі МАЗ 533603, вантажний, 2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 ; МАЗ 533603, д.н.з НОМЕР_4 , 2003 року випуску реалізовані в межах виконавчого провадження №65391723, що підтверджується постановою приватного виконавця Пересадько О.Б. від 09 серпня 2021 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Автомобіль SCODA Fabia 1.4, 2008 року випуску, р.н НОМЕР_6 реалізований 4 лютого 2021 року Відділом примусового виконання рішень УПВР у Сумській області в межах АСВП №61566573, що підтверджується протоколом №524598.

Вищевикладене свідчить про сприяння ОСОБА_1 передачі вказаних автомобілів на опис та реалізацію.

Беручи до уваги велику кількість вчинених активних дій щодо погашення боргів товариства, які утворилися ще до керівництва ОСОБА_1 , зважаючи на те, що ОСОБА_1 є не боржником у вказаному провадженні, суд вважає, що з 11 березня 2021 року змінилася поведінка ОСОБА_1 , як керівника боржника, ним вчиняються активні дії щодо погашення заборгованості, сприяння в реалізації майна, спрямованого на виплату боргів.

Ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Ст. 313 ЦК України також передбачає право фізичної особи на свободу пересування.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

З окрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-ІХ), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 , як керівник підприємства боржника, продовжує ухиляється від виконання судового рішення, зокрема, що підтверджували б свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), до суду не надано, суд вважає, що в даному випадку порушено право заявника, зокрема на свободу пересування, яке підлягає захисту.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, встановлені судом обставини та факти свідчать про наявність підстав для задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суддя ,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження права виїзду за кордон України, яке встановлено щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.03.1997 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган видачі 5901) на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повний текст ухвали виготовлено 21 вересня 2021 року.

Суддя Г.В.Шелєхова