КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №753/7109/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9355/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдая Романа Петровича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року (суддя Колесник О.М.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

встановив:

8 квітня 2021р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк 6 місяців такий обов`язок:

1. Заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місць проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме:

- садового будинку з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 153,5кв.м., та земельної ділянки (кадастровий номер :03:038:0058), площею 777га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровані за ОСОБА_1 ;

- квартири, загальною площею 53,7кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

2.Заборонити ОСОБА_2 чинити перешкоди у користуванні вищевказаним майном (здачі в оренду третім особам).

3. Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори, смс - та іншу переписку шляхом стільникового зв`язку з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 використання та розповсюдження особистих даних ОСОБА_1 (фото, відео, телефонні контакти);

- заборонити ОСОБА_2 використання, розповсюдження та надсилання особистих даних/речей про ОСОБА_1 (фото, відео, телефонні контакти, речі та документи) до ПрАТ «МАУ»;

- заборонити ОСОБА_2 звертатись до ПрАТ «МАУ» з метою психологічного та

економічного тиску (та з будь-яких приводів), що стосується ОСОБА_1 (листи, фото, відео, телефонні контакти, речі та документи).

4. Заборонити/зобов`язати ОСОБА_2 утримувати в вищевказаних квартирі та будинку собаку породи - «Фила бразилейро» (або іншу собаку бійцівської породи), вогнепальної зброї, а саме: рушниць - «Remington 870», «Benelli М4 Super 90» та револьвер «RG88».

5. Зобов`язати ОСОБА_2 повернути речі та документи, що належать ОСОБА_1 , та протиправно надіслані ним на адресу ПрАТ «МАУ», до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 зазначала, що вона та ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Їй на праві приватної власності належать садовий будинок АДРЕСА_3 . Крім того, їй належить квартира АДРЕСА_4 .

Заявник стверджувала, що ОСОБА_2 вчиняє стосовно неї фізичне, психологічне та економічне насильство, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою про видачу обмежувального припису.

Обґрунтовуючи заяву про вчинення ОСОБА_2 фізичного насильства, заявник зазначала, що нею в червні, липні та серпні 2020 року були намагання потрапити до свого будинку, однак ОСОБА_2 застосував до неї фізичну силу (наніс неодноразові удари руками та хвірткою від воріт) та не допустив її до подвір`я та будинку, що підтверджується відповідними відеоматеріалами за серпень 2020 року.

Крім того, 3 березня 2021 року ОСОБА_2 в черговий раз застосував фізичну силу до неї, доказом чого слугує висновок експертного дослідження №043-172-2021 від 9 березня 2021 року, яким встановлено наявність у неї легких тілесних ушкоджень.

Заявник стверджувала, що ОСОБА_2 , окрім застосування сили, вчиняв також і психологічне насильство, що полягало у залякуванні, погрозах, приниженні, нецензурних висловлюваннях в її бік. Часто подібні приниження ОСОБА_5 вчинялися в стані сильного алкогольного сп`яніння. Заявник зазначала, що дане насилля почало відбуватися після її відмови переоформляти право власності на будинок за вимогою ОСОБА_5 .

Стосовно вчинення економічного насильства заявник зазначала, що ОСОБА_2 позбавив її можливості проживати в садовому будинку, що в свою чергу змушує її витрачати додаткові заощадження та грошові кошти батьків. Крім того, ОСОБА_2 виселив орендарів з квартири, яка їй належить, постійно стежить за вказаною квартирою та перешкоджає передачі її в оренду, чим залишає її та її дитину без засобів на існування.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдай Р.П. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Представник заявника посилається на доводи та обставини, викладені у заяві, а також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно проігнорував відеоматеріали за серпень 2020 року та від 3 березня 2021 року, а також висновок експертного дослідження №043-172-2021 від 9 березня 2021 року, яким встановлено наявність легких тілесних ушкоджень, не надав оцінку цим доказам.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність доводів апеляційної скарги, яка повністю дублює заяву про видачу обмежувального припису та не містить в собі інформацію, яка

передбачена ст. 356 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду на зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, оскільки нею подано ще дві аналогічні заяви, одна з яких направлена за підсудністю (справа №753/7006/21), а по іншій відмовлено у відкритті провадження (справа №753/7104/21). Також в жовтні 2020 року було залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 у справі №753/14853/20. Всі заяви мають аналогічний зміст та підстави.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдая Р.П., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Козачук О.С., яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є власником садового будинку з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 153,5кв.м., та земельної ділянки (кадастровий номер :03:038:0058), площею 777га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 53,7кв.м.

ОСОБА_2 взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа з Луганської області, і його фактичне місце проживання АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, викладені у заяві ОСОБА_1 доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, так як заявником не надано належних та достатніх доказів у підтвердження заяви.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній

сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 (провадження № 61-3848св19) та від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданих суду документів вбачається, що за період з серпня 2020 року по квітень 2021 року ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Зокрема, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року, справа № 753/5130/21, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у зазначеній справі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо заборони ОСОБА_2 чинити перешкоди у користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано з ухваленням рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 в цій частині.

Заборонено ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення залишити без змін.

З тексту судових рішень вбачається, що предметом судового розгляду були вимоги ОСОБА_1 про заборону ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місць проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме: садового будинку з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 153,5кв.м., та земельної ділянки (кадастровий номер :03:038:0058), площею 777га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровані за ОСОБА_1 , та квартири, загальною площею 53,7кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ; заборону ОСОБА_2 чинити перешкоди у користуванні вищевказаним майном (здачі в оренду третім особам).; про заборону ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; про заборону ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори, смс - та іншу переписку шляхом стільникового зв`язку з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; про заборону ОСОБА_2 використання та розповсюдження особистих даних ОСОБА_1 (фото, відео, телефонні контакти); про заборону/зобов`язання ОСОБА_2 утримувати в вищевказаних квартирі та будинку собаку породи - «Фила бразилейро» (або іншу собаку бійцівської породи), вогнепальної зброї, а саме: рушниць - «Remington 870», «Benelli М4 Super 90» та револьвер «RG88».

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 посилалася на події, які відбувалися у 2020 році та 3 березня 2021 року, у підтвердження чого надала суду копію висновку експертного дослідження № 043-172-2021 від 09 березня 2021 року , DVD диск, на якому відображені події 03 березня 2021 року.

Звертаючись до суду з заявою, яка є предметом судового розгляду у даній справі, ОСОБА_1 посилається на аналогічні події та докази.

Враховуючи, що вимоги прозаборону ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місць проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме: садового будинку з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 153,5кв.м., та земельної ділянки (кадастровий номер :03:038:0058), площею 777га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровані за ОСОБА_1 , та квартири, загальною площею 53,7кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 ; заборону ОСОБА_2 чинити перешкоди у користуванні вищевказаним майном (здачі в оренду третім особам).; про заборону ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; про заборону ОСОБА_2 вести листування, телефонні

переговори, смс - та іншу переписку шляхом стільникового зв`язку з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; про заборону ОСОБА_2 використання та розповсюдження особистих даних ОСОБА_1 (фото, відео, телефонні контакти); про заборону/зобов`язання ОСОБА_2 утримувати в вищевказаних квартирі та будинку собаку породи - «Фила бразилейро» (або іншу собаку бійцівської породи), вогнепальної зброї, а саме: рушниць - «Remington 870», «Benelli М4 Super 90» та револьвер «RG88», вже були предметом судового розгляду, їм надана оцінка у судових рішеннях Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року та Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, та стосовно них прийняті судові рішення, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що підставою для повторного заявлення про застосування вищезазначених заборон є неправомірні дії ОСОБА_2 , які тривають, належними доказами не підтверджені, заява ОСОБА_1 , як і доводи апеляційної скарги, містять посилання на події серпня 2020 року та 3 березня 2021 року, а у підтвердження заяви надається диск з відеозаписом подій 3 березня 2021 року та висновок експертного дослідження № 043-172-2021 від 09 березня 2021 року, оцінка яким вже була надана судом.

Також суду не було надано доказів застосування до ОСОБА_1 фізичного насильства з боку ОСОБА_2 після подій 3 березня 2021 року.

Не містять матеріали справи доказів і економічного та психологічного насилля ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 після 3 березня 2021 року.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про встановлення заборони ОСОБА_2 використання, розповсюдження та надсилання особистих даних/речей про ОСОБА_1 (фото, відео, телефонні контакти, речі та документи) до ПрАТ «МАУ», та заборони ОСОБА_2 звертатись до ПрАТ «МАУ» з метою психологічного та економічного тиску (та з будь-яких приводів), що стосується ОСОБА_1 (листи, фото, відео, телефонні контакти, речі та документи); зобов`язання ОСОБА_2 повернути речі та документи, що належать ОСОБА_1 , та протиправно надіслані ним на адресу ПрАТ «МАУ», до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наданої суду першої інстанції копії листа ОСОБА_2 від 16 березня 2021 року, якість якої не є належною, вбачається, що ОСОБА_2 направив на адресу ПрАТ «Міжнародні авіалінії України» коробку, яка містила речі та документи ОСОБА_1 , посилаючись на те, що у нього з ОСОБА_1 склалися неприязнені стосунки, вона не бажає з ним спілкуватися, однак у будинку, де вони проживали, залишилися деякі її документи, які стосуються її роботи, та речі.

ОСОБА_1 вважала, що вказані дії ОСОБА_2 є проявом насильства стосовно неї та розповсюдження неправдивих даних з метою створення певних проблем їй за місцем працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання

(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Враховуючи вичерпність переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника у формі встановлення судом обмежувального припису, визначених частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», апеляційний суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення заборони ОСОБА_2 використання, розповсюдження та надсилання особистих даних/речей про ОСОБА_1 (фото, відео, телефонні контакти, речі та документи) до ПрАТ «МАУ», та заборони ОСОБА_2 звертатись до ПрАТ «МАУ» з метою психологічного та економічного тиску (та з будь-яких приводів), що стосується ОСОБА_1 (листи, фото, відео, телефонні контакти, речі та документи), зобов`язання ОСОБА_2 повернути речі та документи, що належать ОСОБА_1 , та протиправно надіслані ним на адресу ПрАТ «МАУ», до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають, як необґрунтовані.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи або є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдая Романа Петровича залишити без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк