Справа №442/5879/21
Провадження №2/442/1256/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 вересня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив :

02.08.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову, вказує на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2017 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

15.03.2018 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє прізвище (прізвище до реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 ). Під час шлюбу прописала у свою квартиру сина свого чоловіка - ОСОБА_2 (відповідача). На даний час позивач разом із чоловіком не проживає, сімейні відносини припинились, вирішується питання щодо розлучення. Зазначає, що відповідач ніколи і не проживав у квартирі, що належить позивачу, а зареєструвався там, бо йому потрібно було виготовити документи.

Відповідач не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере, особистих його речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Позивач намагалася зв`язатися з відповідачем задля його добровільного зняття з реєстрації, проте як повідомив його батько, відповідач знаходиться за кордоном (Німеччина) і має там посвідку на постійне місце проживання.

Позивач вказує, що факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості відчужити дану квартиру, оскільки в ній прописані треті особи.

Представник позивача подав заяву, в якій просить розглядати справу без присутності позивача (представника позивача). Позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 25.10.2017 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 15.03.2018 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, актовий запис №01.

Згідно Акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації №124 від 16.07.2021 року, встановлено, що ОСОБА_2 у кв. АДРЕСА_1 не проживає з 2019 і по час обстеження. В даній квартирі він зареєстрований, але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали немає.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101517162 від 25.10.2017, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11).

Беручи до уваги наведене те, що відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі, має інше постійне місце проживання, участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг не бере, суд дійшов висновку про те, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування житловим будинком між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що самостійно залишив жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагався вселитись у таке, тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А.П. Хомик