Справа № 185/4171/20
Провадження № 2-зз/185/18/21
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М., з участю секретаря судового засідання Таран Н.Ю. позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів:

- автобуса ІКARUS-366, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 ,

- автобуса KAROSA-734, 1988 року випуску державний номер НОМЕР_3 шасі НОМЕР_4 .

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , накладено арешт на зазначені транспортні засоби, які належать ОСОБА_2 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог щодо фіктивності оспорюваних правочинів.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 з інших підстав, а саме з підстав пропущення позивачем строку позовної давності. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття.

07 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала Верховного Суду від 18 серпня 2021 року, якою залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , надано строк для усунення недоліків (реєстраційний номер рішення в реєстрі 99088063).

З пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, та довідки державної виконавчої служби видно, що відповідач ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди.

Всього з ОСОБА_3 підлягає стягненню 430 464 грн 28 коп, на користь кожного стягувача по 215 232 грн 14 коп.

Усього з ОСОБА_3 по зведеному виконавчому провадженню стягнуто коштів на загальну суму 64 395 грн 99 коп, із них ОСОБА_4 31 697 грн 06 коп, ОСОБА_1 32 698 грн 93 коп.

Як пояснив ОСОБА_1 , з липня 2020 року будь-які кошти на відшкодування шкоди від ОСОБА_3 не надходять, останній ухиляється від виконання рішення суду, приховує майно від державних виконавців, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки у разі її задоволення транспортні засоби будуть одразу продані і він ніколи не отримає належні йому суми від ОСОБА_3 . У разі задоволення його касаційної скарги справа буде передана на новий розгляд до суду першої інстанції, тому на його думку підстави для скасування заходів забезпечення позову на теперішній час відсутні.

Враховуючи подання позивачем касаційної скарги на рішення судів першої та апеляційної інстанції, а також наявність значної суми непогашеної заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і може бути у майбутньому погашена за рахунок майна, яке є предметом позову і яке арештовано в рамках цивільної справи, суд вважає, що у скасуванні заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтею 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва