Головуючий суду 1 інстанції - Пелих О.О.
Доповідач -Луганська В.М.
Справа № 431/4588/20
Провадження № 22-ц/810/452/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю.

за участю секретаря: Залюшного О.Г.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, приватний нотаріус Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 29 березня 2021 року, ухвалено судом у складі судді Пелиха О.О.,

за позовною заявою ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басової Ольги Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за життя перебувала на обліку у місті Краснодон Луганської області, який був окупований у липні 2014 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, а саме грошові кошти, у вигляді пенсії, які були недоотримані померлою за життя - за період починаючи з моменту припинення липень 2014 рік по момент смерті ОСОБА_2 -грудень 2019 року включно, що складає період у 65 місяців, приблизно 116 900,00 грн, які повинні були виплачені позивачу, як спадкоємцю.

На запит пенсійна установа надала нотаріусу письмове повідомлення, згідно якого, сума недоотриманої пенсії складає 70 109,33 грн, й, що сума боргу буде зменшена з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення.

За разовим дорученням № 46 від 23.07.2020 року позивачу була виплачена сума недоотриманої пенсії 66890,05 грн.

Позивач вважає, що нотаріус обмежившись лише інформацією пенсійного фонду не витребував у Марківського об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Луганській області достовірну інформацію про розмір не виплачених сум пенсії з моменту припинення з липня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 .

Позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не донарахування до виплати в повному обсязі суми грошей за період у 34 місяці у розмірі 50009, 95 грн та щодо ненадання приватному нотаріусу Старобільського міського нотаріального округу Луганської області повної інформації про суму недоотриманої пенсії; визнати суму грошей у розмірі 50009, 95 грн, що були не донараховані відповідачем Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області до виплати як суму грошей недоотриманої пенсії за період у 34 місяці, на одержання яких, за життя мала право ОСОБА_2 , які в установленому законом порядку підлягають успадкуванню; зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в луганській області на підставі свідоцтва про право на спадщину виплатити позивачу недотриману пенсії ОСОБА_2 у розмірі 50009, 95 грн; стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач надав уточнену позовну заяву в якій зазначив, що згідно інформації Марківського ОУПФУ в Луганській області від 13.01.2021 року, з 01.07.2014 по 30.07.2014 року пенсія в сумі 1221,09 грн нарахована та виплачена УПФУ м. Краснодон. З 01.08.2014 року по 01.07.2017 рік пенсія не нараховувалася. З 02.07.2017 р. по 30.11.2019 рік пенсія нарахована за три останніх роки до дня звернення в сумі 64362,10 грн. Заборгованість недоотриманої пенсії, яка повинна була увійти до складу спадщини складає 34 місяці х 1221,09 грн = 41 517,06 грн.

Сума недоотриманих грошей у виді пенсії, яку потрібно сплатити згідно норм ст.1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», складає 111 626,39 грн. Розмір суми ненарахованої пенсії за 62 місяці з серпня 2014 року до моменту смерті - грудень 2019 року, з урахуванням інфляції на момент звернення - липень 2020 року, розмір суми пенсії, яка входить до складу спадщини, згідно повідомлення Марківського ОУПФУ в Луганській області складає 66890,05 грн.

Позивач зазначив, що нарахування пенсійних виплат повинно відбуватися з урахуванням коригування у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.34 Закону України «Про оплату праці».

Інфляційні втрати підлягають нарахуванню за період з серпня 2014 року по грудень 2019 року (день смерті).

Сума інфляційного збільшення, яку не було враховано при виплаті недоотриманої пенсії за період з серпня 2014 року по момент смерті ОСОБА_2 - грудень 2019 рік складає у розмірі 164 276,88 грн.

Загальна сума заборгованості, становить 41 517,06 грн. (сума боргу) та 164 276,88грн. (інфляційне збільшення), а всього = 205 793,94 грн.

У зв`язку з викладеним, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не донарахування до виплати в повному обсязі суми грошей за період у 34 місяці у розмірі 41517,06 грн, які в установленому законом порядку підлягають успадкуванню у виді недоотриманої пенсії, на одержання яких, за життя мала право ОСОБА_2 та щодо ненадання приватному нотаріусу Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басовій Ользі Володимирівні повної інформації на запит про залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ;

визнати суму грошей у розмірі 41517,06 грн, що були не донараховані відповідачем Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області до виплати як суму грошей недоотриманої пенсії за період у 34 місяці, на одержання яких, за життя мала право ОСОБА_2 , які в установленому законом порядку підлягають успадкуванню ОСОБА_1 , а також суму інфляційного збільшення, яку не було враховано при визначені спадкового майна у виді недоотриманої пенсії за період з серпня 2014 року по момент смерті грудень 2019 рік складає у розмірі 164276,88 грн;

на підставі постановленого рішення зобов`язати приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Басову Ольгу Володимирівну включити до складу спадщини за спадковою справою № 28/2020 суму недоотриманої пенсії з урахуванням інфляційного збільшення в розмірі 205793,94 грн;

зобов`язати відповідача Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, виплатити позивачу суму грошей недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інфляційного збільшення в розмірі 205793,94 грн;

стягнути з відповідача Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області судовий збір в розмірі 2057,94 грн.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 29 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не донарахування до виплати в повному обсязі суми грошей за період у 34 місяці у розмірі 41517,06 гривень, які у встановленому законом порядку підлягають успадкуванню у виді недоотриманої пенсії, на одержання яких за життя мала право померла ОСОБА_2 та щодо ненадання приватному нотаріусу Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басовій О.В., повної інформації на запит про залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Визнано суму грошей у розмірі 41517,06 грн, що були не донараховані Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області до виплати, як суму грошей недоотриманої пенсії за період у 34 місяці, на одержання яких за життя мала право померла ОСОБА_2 , які у встановленому законом порядку підлягають успадкуванню ОСОБА_1 , а також суму інфляційного збільшення, яку не було враховано при визначенні спадкового майна у виді недоотриманої пенсії за період з серпня 2014 року по липень 2017 у розмірі 126276,20 грн.

Зобов`язано приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Басову Ольгу Володимирівну, включити до складу спадщини за спадковою справою № 28/2020 суму недоотриманої пенсії з урахуванням інфляційного збільшення в розмірі 167 793,26 грн.

Зобов`язано Марківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області на підставі свідоцтва про право на спадщину виплатити ОСОБА_1 суму грошей недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інфляційного збільшення в розмірі 167 793,26 грн.

Стягнуто з Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 2057,94 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції рішення Старобільського районного суду Луганської області від 29 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом. Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 70109,33 грн, що належала померлій ОСОБА_2 . Позивачем отримані згідно свідоцтва про право на спадщину за законом грошові кошти у сумі 66890,05 грн. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що до позивача як спадкоємця перейшло право власності на майно спадкодавця ОСОБА_2 лише у сумі 70109,33 грн, вважає, що такий спір судом першої інстанції повинен був розглядатися лише в межах суми, визначеної свідоцтвом про спадщину, та на яку позивач набув право. Ненарахована пенсія не увійшла до складу спадщини, право на яку має позивач, у зв`язку з тим, що до складу спадщини входить лише нарахована пенсія.

Відповідач як спадкоємець не має права на те майно, яке за життя спадкодавця не було нараховано. Скаржник вважає, що, підстави для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів відсутні та передчасні, оскільки відповідно до ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідач Марківське об`єднане УПФУ Луганської області, зменшуючи розмір недоотриманої пенсії з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підтвердив, що пенсія померлій ОСОБА_2 весь час нараховувалася, відомості в реєстрі пенсійних справ щодо розміру недоотриманої пенсії документально існують, але при виплаті цей розмір буде зменшений. Отже, відповідач не обґрунтовано не визнає борг щодо недоотриманої пенсії за весь період з моменту припинення по момент смерті ОСОБА_2 , оскільки безпідставно припинив нарахування та виплату пенсії. Визначаючи розмір суми недоотриманої пенсії, відповідач застосовує норму ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ігноруючи приписи ст. 52 цього закону, яка регулює відносини після смерті пенсіонера, й тим самим посягає на власність. Позивач вважає, що має право на отримання інфляційних втрат, оскільки виплата пенсії спадкодавцю ОСОБА_2 не була виплачена вчасно за її життя, тому у Марківського об`єднаного УПФУ Луганської області з`явилося боргове зобов`язання перед спадкодавцем, й за наслідком цього у спадкодавця за життя виникло право (яке перейшло у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ) спадкоємцю на вимогу сплатити недоотримані гроші з урахуванням отриманих збитків, які полягають у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення недоотриманих коштів, в результаті інфляційних процесів, тобто на виплату загальної суми пенсії з урахуванням інфляційного збільшення, що є встановленим коефіцієнтом для визначення відповідності (еквівалентності) певних грошових сум в різний час й тому визнаються складовою частиною боргу і застосовуються на вимогу кредитора у всіх випадках відшкодування.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судове засідання представник скаржника Марківського об`єднаного УПФУ Луганської області не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі представник скаржника просив розгляд справи проводити без участі представника.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку.

У судове засідання відповідач нотаріус Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Миколаївна не з`явилася, про місце та час судового засідання повідомлена належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі, про що надала відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які повідомлені про місце та час судового засідання у визначеному законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що Марківське об`єднане УПФУ Луганської області припинило виплату пенсії з підстав, не передбачених законом.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення інфляційних витрат, які обраховано з серпня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 по грудень 2019 року, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових коштів населення», суд першої інстанції дійшов висновку, що на суму, яка була виплачена за період з 01.07.2017 року по грудень 2019 року - 66890,05 грн, інфляційні індекси не можуть бути застосовані, оскільки вказана сума була фактично отримана позивачем. Індексацію необхідно обраховувати лише на суму недоотриманої пенсії у розмірі 41 517,06 грн, яка складає 126276, 20 грн.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла (а.с.14).

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного Фонду в м. Краснодоні та Краснодонського району Луганської області, яке знаходиться не непідконтрольній Україні території.

На запит приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області О. Басової Марківське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Луганської області повідомило, що по особовому рахунку ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сума недоотриманої пенсії складає 71109, 33 грн.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 2020 року спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з залишку недоотриманої пенсії в сумі 70109, 33 грн.

23 липня 2020 року позивач разовим дорученням № 91/46 отримав недоотриману пенсію у розмірі 66890, 05 грн за період з 01 липня 2017 року 01 грудня 2019 року.

Згідно довідки Марківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України від 13.01.2021 року, яка була надана суду згідно ухвали суду про витребування доказів, пенсія в сумі 1221, 09 грн за липень 2014 року була нарахована та виплачена управлінням Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі. Пенсія за період з 01 серпня 2014 року по 30 червня 2017 року ОСОБА_2 не нараховувалася.

Недоотримана пенсія померлої ОСОБА_2 з 02 липня 2017 року по 31 грудня 2019 року виплачена одноразовим дорученням в сумі 66890, 05 грн.

Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на отримання в порядку спадкування недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2014 року по 30 червня 2017 року у сумі 41517, 06 грн.

Посилання скаржника на те, що не нарахована пенсія не увійшла до складу спадщини, не заслуговують на увагу, з підстав зазначених вище.

Водночас колегія суддів суду вважає, що заявлена вимога позивача про визнання дій Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не донарахування та виплати недоотриманої пенсії у розмірі 41517, 06 грн не надання повної інформації на запит нотаріуса про залишок недоотриманої пенсії не є належним способом захисту прав спадкоємця. Належним способом захисту, що повністю відновлює порушене право позивача, є стягнення зазначених коштів. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача недоотримані пенсійні виплати, які належали, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2014 року по 01 липня 2017 року у розмірі 41517, 06 грн.

Щодо вимоги про визнання права власності та стягнення коштів з урахуванням коригування у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці» в сумі 164276, 88 грн, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 1227ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат.

Відповідно до статті 34 Закону України компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року із змінами, передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналіз статті 1227 ЦК України та положень Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» свідчить, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не входить до складу спадщини.

Крім того, слід зауважити, що в уточненій позовній заяві позивач наводить свій розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Зазначені обставини свідчать про те, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати не була нарахована ОСОБА_2 за її життя, тому апеляційний суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності та стягнення коштів з урахуванням коригування у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» в сумі 164276, 88 грн не підлягають задоволенню, оскільки таке право ОСОБА_2 за життя не набула.

Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання права власності та стягнення коштів з урахуванням коригування у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці» в сумі 164276, 88 грн, неправильно застосував до вказаних правовідносин положення статті 1227 ЦК України.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців та є для спадкоємців основним правовстановлюючим документом.

Відповідно до статті 1300 ЦК України зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені нотаріусом або в сільських населених пунктах - уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини лише за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені за рішенням суду.

У зазначених випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1301 ЦК України якщо буде встановлено, що особа, якій видане свідоцтво про право на спадщину, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом, свідоцтво про право на спадщину за рішенням суду визнається недійсним.

На час розгляду справи апеляційним судом свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано позивачу, недійсним не визнано і таких позовних вимог останнім не заявлялось.

Враховуючи те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 червня 2020 року неоспорене та є чинним, докази визнання його недійсним чи внесення змін у нього у матеріалах справи відсутні, вимоги позивача про зобов`язання приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басову О.В. включити до складу спадщини суму недоотриманої пенсії з урахуванням інфляційного збільшення в розмірі 205 793, 94 грн задоволенню не підлягають.

Так само не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі свідоцтва про право на спадщину виплатити позивачу суму недоотриманої пенсії з урахуванням інфляційного збільшення в розмірі 205793, 94 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню відповідно до п.п.1, 4 ч.1ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, визнання права на недоотримані пенсійні виплати в порядку спадкування, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотримані за життя пенсійні виплати за період з 01 серпня 2014 року по 01 липня 2017 року у розмірі 41517, 06 грн. Стягнути з Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача недоотримані за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати за період з 01 серпня 2014 року по 01 липня 2017 року у розмірі 41517, 06 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовити. У задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басової Ольги Миколаївни слід відмовити.

В ч. 1ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру та вимогою матеріального характеру.

Відповідно до підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивач повинен був сплатити за подання позовної заяви судовий збір за дві вимоги немайнового характеру (840,80 + 840, 80 =1681,80 грн.) та за одну вимогу майнового характеру, виходячи з 1 відсотка ціни позову 2057,93 грн.

Фактично позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

З урахуванням того, що вимоги задоволено частково, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2483,56 грн. (1642,76 грн. судовий збір за вимогу майнового характеру + 840,80 грн судовий збір за другу вимогу немайнового характеру).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню частково у розмірі 41517, 06 грн, з ОСОБА_1 на користь Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 762,20 грн. - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 29 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, визнання права на недоотримані пенсійні виплати в порядку спадкування, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотримані за життя пенсійні виплати за період з 01 серпня 2014 року по 01 липня 2017 року у розмірі 41517, 06 грн.

Стягнути з Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, смт. Марківка, вул. Центральна, 20, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , недоотримані за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати за період з 01 серпня 2014 року по 01 липня 2017 року у розмірі 41517, 06 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 на користь Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, смт. Марківка, вул. Центральна, 20, витрати по сплаті судового збору у розмірі 762, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2483, 37 грн.

У задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Старобільського міського нотаріального округу Луганської області Басової Ольги Миколаївни відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 17 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді