КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 756/7642/18 Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В Оболонський районний суд міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Корчинська Л.В. проти доводів апеляційної скарги заперечила посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просила ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 , Оболонський районний суд міста Києва своє рішення обґрунтовував тим, що позивач належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, повторно не з`явився у судові засідання, призначені на 27 липня 2020 року та 23 вересня 2020 року, про причину неявки суд не повідомив, тому наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком Оболонського районного суду міста Києва з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 була повідомлена про дату і час судового засідання, призначене на 24 червня 2020 року, що підтверджується розпискою (а.с. 115).

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження того, що позивач чи його представник були належним чином повідомлені про судові засідання, які призначались на 27 липня 2020 року та 23 вересня 2020 року.

Поштові відправлення, якими Оболонський районний суд міста Києва повідомляв позивача про призначення судових засідань у справі на 27 липня 2020 року та 23 вересня 2020 року повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 121-124).

Повернення поштового відправлення, яким позивачу направлено судову повістку, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», не може свідчити про обізнаність позивача щодо дати та часу розгляду справи.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19) та від 09 листопада 2021 року у справі № 183/7772/19 (провадження № 61-11455св21).

За таких обставин, неявка позивача у судові засідання 27 липня 2020 року та 23 вересня 2020 року не може бути підставою для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки матеріали справи не містять інформації про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Разом з цим, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Белле проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Оболонський районний суд міста Києва дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар