УХВАЛА

20 вересня 2021 року

м. Київ

справа №462/200/14-ц

провадження № 61-11081ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , діючого в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , правонаступником яких є ОСОБА_6 , та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_7 , треті особи: орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_8 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , про припинення права на частку в спільному майні, виселення, визнання за іншими співвласниками права власності на частку квартири та виплату її вартості,

ВСТАНОВИВ :

30 червня 2021 року ОСОБА_1 , діючий в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_7 , засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання касаційної скарги з зазначенням підстав касаційного оскарження.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 надає виправлену касаційну скаргу, якою недоліки касаційної скарги не усунуто.

Так касаційна скарга містить посилання на те, що суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір у цій справі, не дійшов належного висновку про істотність шкоди, яка може бути завдана скаржнику як співвласнику та членам його сім`ї, не врахувавши обставини справ, необхідність захисту прав та інтересів його дітей, об`єкт, який є спільним майном, що на його думку є відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставою для касаційного оскарження.

Проте, така підстава касаційного оскарження відсутня в переліку підстав, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Посилань на інші підстави з переліку, визначеного частиною другою статті 389 ЦПК України, та їх відповідного мотивування скаржник не зазначає, незважаючи на те, що суд касаційної інстанції в ухвалі від 22 липня 2021 року акцентував увагу скаржника на цьому аспекті.

За таких обставин станом на 20 вересня 2021 року вимоги ухвали Верховного Суду від 22 липня 2021 року не виконані, недоліки касаційної скарги не усунуті.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Оскільки станом на 20 вересня 2021 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, тому касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , діючого в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш