Справа № 669/692/21
Провадження № 2/669/262/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 52.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти та сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося.

Вказує, що із січня 2021 року шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Крім того, просить залишити проживати з нею їхню малолітню дочку ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 17 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 52.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач позов визнав, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи відсутність спору щодо того з ким із батьків буде проживати дочка ОСОБА_3 та беручи до уваги подану 19 липня 2021 року письмову згоду відповідача про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 з матір`ю дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви за дві позовні вимоги сплачено 1816 грн судового збору, що підтверджується квитанціями АТ КБ «Приватбанк» від 19 липня 2021 року № 0.0..1 та від 19 липня 2021 року № 0.0..1.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанцій, що складає 908 грн.

Разом з тим, суд не стягує з відповідача на користь позивача решту 50 відсотків судового збору в розмірі 908 грн, оскільки зі змісту поданої до суду заяви позивача від 26 серпня 2021 року (вх. № 2865/21 від 30 серпня 2021 року) слідує, що остання не наполягає на стягненні з відповідача решти судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 206, 229, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з матір`ю задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 52, розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 908 гривень судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 19 липня 2021 року № 0.0..1 та від 19 липня 2021 року № 0.0..1, оригінали яких знаходяться в матеріалах судової справи.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Давидюк