1Справа № 335/2133/19 2/335/58/2021
Р І Ш Е Н Н Я
08 вересня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Воробйова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,
представника позивача адвоката Слєсарь О.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у порядку загального позовного цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості частини проданого спільного сумісного майна,-
ОСОБА_2 звернуся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості частини проданого спільного сумісного майна. Позов обґрунтований наступним.
Між сторонами 03.07.2014 було зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2016 року.
Право власності на автомобіль за згодою сторін зареєстрували за Відповідачкою та саме на її ім`я було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і державний номерний знак НОМЕР_2 .
Після розлучення, за згодою сторін автомобіль залишився у особистому користуванні Позивача, та в подальшому сторонами прийнято спільне рішення про продаж вказаного автомобіля.
У зв`язку з цим, 18.11.2015 за згодою Відповідачки Позивач уклав договір комісії № б/н з Відокремленим підрозділом № 11 ТОВ «ЗДК», у відповідності до якого передав на реалізацію автомобіль марки «Mercedec-Banz C-300», 2008 р.в., номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , визначеною вартістю 148000,00 грн.
На підставі цього договору Відокремлений підрозділ № 11 ТОВ «ЗДК» в особі директора Дмітрієвої О.Є., яка діяла на підставі довіреності № 15 від 23.10.2014, було укладено договір купівлі-продажу від 18.11.2015 з ОСОБА_3 , на підставі якого остання придбала вищевказаний автомобіль за 148000,00 грн.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до Виокремленого підрозділу № 11 «ЗДК» та ОСОБА_3 , 3-я особа: Територіальний сервісний центр № 2341 РСЦ МВС в Запорізькій області про визнання недійсним договір комісії, купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedec-Banz C-300», 2008 р.в., номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , скасування державної реєстрації автомобіля, позовні вимоги задоволено, та:
- визнано недійсним Договір комісії № б/н від 18.11.2015 укладений від імені ОСОБА_1 з Відокремленим підрозділом № 11 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Драйв Компані»;
- визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedec-Вenz C-300», 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , укладений 18.11.2015 між Відокремленим підрозділом 11 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Драйв Компані» та ОСОБА_3 шляхом оформлення довідки-рахунка серії ААЕ № 580258 від 18.11.2015;
- скасовано державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Mercedec-Вenz C-300», 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 проведену територіальним сервісним центром № 2341 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області 08.12.2015 за ОСОБА_3 .
14.06.2017 ухвалою Апеляційного суду Запорізької області заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 у цій справі залишено без змін.
Позивач зазначає про те, що при розгляді зазначеної справи він взагалі не був залучений у якості будь-якої сторони, що на його думку позбавило його права на майновий захист 1/2 частини його майна, а саме автомобілю.
Відповідачка до винесення 14.06.2017 ухвали Апеляційного суду Запорізької області на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016, без нотаріальної згоди Позивача провела реалізацію автомобіля марки «Mercedec-Banz C-300», 2008 р.в., номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 невідомій позивачу особі.
Посилаючись на те, що зазначений автомобіль придбано позивачем та відповідачкою під час перебування в шлюбі, тобто цей автомобіль є спільним майном подружжя, а також враховуючи те, що частки у майні є рівними, і згоду на відчуження відповідачкою автомобіля позивач не надавав, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь компенсацію вартості Ѕ частини вартості автомобіля марки «Mercedec-Banz C-300», 2008 р.в., номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , що дорівнює 235375,00 грн. ( з розрахунку 470750,00 грн./2 = 235 375,00 грн.).
Також, позивач просить стягнути з відповідачки витрати зі сплати судового збору в розмірі 2353,75 грн.
У відзиві на позовну заяву відповідачка позовні вимоги не визнає в повному обсязі, в обґрунтування заперечень посилається на наступні обставини.
Відповідачка визнає, що сторони з 03.07.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Право власності на вказаний транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_1 , про що було видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і державний номерний знак НОМЕР_2 .
07.12.2015 року шлюбні відносини між сторонами були припинені та фактично з 08.12.2015 ОСОБА_2 залишив автомобіль у своєму користуванні, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі на транспортний засіб зберігались також у нього.
На початку січня 2016 року відповідачці випадково стало відомо, що 18.11.2015 невідома особа від її імені уклала договір комісії з Відокремленим підрозділом № 11 ТОВ «Запоріжжя драйв компані», у відповідності до якого Відповідачка передала останнім на реалізацію автомобіль марки «Mercedec-Benz C-300», 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 , визначена вартість 148000 грн. 00 коп.
На підставі зазначеного договору комісії Відокремлений підрозділ № 11 ТОВ «Запоріжжя драйв компані» в особі директора Дмітрієвої О.Є., яка діяла на підставі довіреності № 15 від 23.10.2014, уклав договір купівлі-продажу від 18.11.2015 з ОСОБА_3 , на підставі якого остання придбала вищевказаний автомобіль за 148000 грн.
18.11.2015 ТОВ «Запоріжжя драйв компані» видало довідку-рахунок № ААЕ 580258, на підставі якої спірний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_3 , яка є бабусею позивача.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 18.01.2016 року було накладено арешт на спірний автомобіль.
Оскільки відповідачка своєму колишньому чоловіку ОСОБА_2 будь-якої згоди, чи письмової чи нотаріальної, на укладення правочинів щодо відчуження належного спірного рухомого майна (автомобіля) не надавала, будь-яких документів не підписувала, то вона у березі місяці 2016 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ВП № 11 «ЗДК» та ОСОБА_3 , 3-я особа: Територіальний сервісний центр № 2341 РСЦ МВС в Запорізькій області про визнання недійсним договір комісії, купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedec-Banz C-300», 2008 р.в., номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , скасування державної реєстрації автомобіля.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 у справі №335/2648/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.06.2017 заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2016 року у цій справі залишено без зміни.
Оскільки рішенням суду встановлені вказані обставини, то відповідачка з зазначенням розрахунків вказує на те, що Позивачем було надано 16,6 % від загальної вартості автомобіля. На думку Відповідачки вказані обставини також не підлягають доказуванню.
Після отримання рішення, яке набрало законної сили та скасування заходів забезпечення позову та арешту, накладеного на автомобіль у рамках кримінального провадження Відповідачкою на підставі Договору купівлі-продажу №6112/17/234 від 06.04.2017 було відчужено автомобіль марки MERCEDES-BENZ C 300 СЕДАН-В, 2008 р.в., № кузова НОМЕР_1 , за ціною 321136,80 коп.
Актом огляду реалізованого транспортного засобу № 6112/17/000572 від 06.04.2017 встановлено, що вартість ТЗ «Mercedes-Benz С-300», седан В, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 становить 321136,80 грн.
Відповідачка зазначає про те, що з моменту придбання транспортного засобу та до його реалізації автомобіль активно експлуатувався, окрім того у зв`язку із накладенням арешту на транспортний засіб у рамках кримінального провадження він знаходився на авто-майданчику, у зв`язку з чим ринкова вартість та оцінка вказаного автомобіль значно зменшилася.
Відповідачка вказує на те, що оцінювач склав цю Довідку за заявою позивача, без проведення технічного дослідження ТЗ, без огляду саме цього ТЗ «Mercedes-Benz С-300», седан В, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим на її думку довідка не є належним доказом вартості автомобіля.
Також, у відзиві відповідачка зазначає про між сторонами склалися та довгий час залишаються неприязні відносини.
Позивач протягом тривалого часу не ніс жодних витрат на утримання квартири у належному стані. Водночас відповідачкою за допомогою своїх батьків було здійснено поліпшення цієї квартири, внаслідок чого вартість квартири значно підвищилася. Однак, до сьогоднішнього дня позивач так і не розрахувався за наведені поліпшення та має боргові зобов`язання на суму 245053,19 коп. На ці поліпшення розповсюджується режим спільного майна подружжя, ОСОБА_2 має також і свою відповідну частку у цьому майні.
З посиланням на вищевикладене та з зазначенням про те, що відповідачка не погоджується і з оцінкою вартості автомобіля у сумі 18 390 $ (470 750, 00 грн.) та не згодна із заявленим ним розміром 1/2 частки до стягнення в сумі 235 375,00 грн., остання вважає, що дійсна вартість цього ТЗ складає 321136,80 грн. та з урахуванням відступу від рівності часток подружжя при поділі цього майна вартість 1/6 частки позивача у праві власності на автомобіль становить 7505 грн. 31 коп., разом з тим, цей розмір частки позивача необхідно зарахувати в рахунок не виплачених ним грошових коштів щодо поліпшень квартири на суму 245053,19 коп., а тому ОСОБА_1 просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Також, ОСОБА_2 посилається на те, що відповідачкою був реалізований транспортний засіб до винесення 14.06.2017 ухвали Апеляційного суду Запорізької області на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 по справі №335/2648/16-ц.
Позивач також не згоден з твердженням відповідачки про те, що внаслідок експлуатації та перебування автомобілю на автомобільному майданчику він зменшив свою ринкову вартість, оскільки автомобіль був в гарному стані тому що позивач особисто експлуатував його обережно, а у випадку якщо б автомобіль, як заявляє відповідач по справі, втратив свою привабливість та попит то його взагалі ніхто не придбав .
Щодо акту огляду реалізованого транспортного засобу №6112/17/000572 від 06.04.2017 встановлено, згідно якого вартість спірного становить 321 136,80 грн., то позивач зазначає, що такі акти робляться взагалі без огляду автомобіля та береться найнижча ціна автомобіля на цей період.
Позивач у відповіді на відзив наполягає на тому, що дійсна ринкова вартість автомобіля складає 470750,00 грн., що підтверджується довідкою від 16.08.2017 № 134, складеною аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 .
З приводу того, що між сторонами склалися та довгий час залишаються неприязні відносини, позивач зазначає, що вказані обставини взагалі до позовної заяви про стягнення вартості 1/2 частини спільного сумісного майна не мають відношення.
Також, позивач спростовує те, що залишив у своєму особистому користуванні значні поліпшення житлово-побутових умов квартири на суму 281793 грн. 15 коп., де сторони проживали однією сім`єю, та те, що до теперішнього часу не він за них не розплатився.
З посиланням на зазначене позивач просить критично віднестися до відзиву на позовну заяву, а позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
У запереченнях ОСОБА_1 на відповідь на відзив, які надійшли на адресу суду, містяться доводи аналогічні доводам відзиву.
Згідно ч.2 ст.174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Інших заяв по суті від сторін не надходило.
Справа перебувала в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя судді Ходько В.М.
У зв`язку із закінченням строку тимчасового переведення шляхом відрядження судді Ходько В.М., відповідно до Указу Президента від 19.07.2018 року № 212/2018 «Про тимчасове переведення суддів», відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.07.2019 року головуючого суддю у справі Ходько В.М. замінено, обрано суддю Воробйова А.В.
Ухвалою судді Воробйова А.В. від 31.07.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження
19.02.2020 року закрито підготовче засідання у справі, справа призначена до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги позову не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з огляду на їх безпідставність.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 03.07.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 171.
Право власності на вказаний транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_6 , про що було видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і державний номерний знак НОМЕР_2 .
07.12.2015 шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були припинені та фактично з 08.12.2015 ОСОБА_2 залишив автомобіль у своєму користуванні, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі на транспортний засіб зберігались також у нього.
Вказані обставини визнані учасниками справи та в силу ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
На початку січня 2016 року ОСОБА_1 випадково стало відомо, що 18.11.2015 невідома особа від її імені, підробивши її підпис, уклала договір комісії з Відокремленим підрозділом № 11 ТОВ «Запоріжжя драйв компані», у відповідності до якого вона ніби то, передала останнім на реалізацію автомобіль марки«Mercedec-BenzC-300», 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 , визначена вартість 148000 грн. 00 коп.
На підставі зазначеного договору комісії Відокремлений підрозділ № 11 ТОВ «Запоріжжя драйв компані» в особі директора Дмітрієвої О.Є., яка діяла на підставі довіреності № 15 від 23.10.2014, уклав договір купівлі-продажу від 18.11.2015 з ОСОБА_3 , на підставі якого остання придбала вищевказаний автомобіль за 148000 грн.
18.11.2015 року ТОВ «Запоріжжя драйв компані» видало довідку-рахунок № ААЕ 580258, на підставі якої спірний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_3 .
За захистом своїх прав ОСОБА_1 звернулася до суду.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 року по справі №335/2648/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Запоріжжя Драйв Компані» в особі відокремленого підрозділу №11 товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Драйв Компані», ОСОБА_3 , третя особа територіальний сервісний центр №2341 регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області про визнання недійсним договору, задоволено.

Визнано недійсним Договір комісії № б/н від 18.11.2015 укладеного від імені ОСОБА_7 з Відокремленим підрозділом № 11 ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Драйв Компані».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedec-ВenzC-300», 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , укладеного 18.11.2015 між Відокремленим підрозділом 11 ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Драйв Компані» та ОСОБА_3 шляхом оформлення довідки-рахунка серії ААЕ № 580258 від 18.11.2015;

Скасовано державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Mercedec-ВenzC-300», 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 проведену територіальним сервісним центром № 2341 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області 08.12.2015 за ОСОБА_3 .

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.07.2017 року апеляційну скаргу відхилено, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2016 року залишено без змін.

Позивач при зверненні до суду зазначає про порушення його майнових прав через незалучення його стороною до участі у справі№335/2648/16-ц, разом з тим не порушує питання щодо спростування висновків суду першої та апеляційної інстанції у справі №335/2648/16-ц, окрім тієї, що судами та у мотиви винесених рішень покладені такі обставини:

«Грошові кошти на цей автомобіль вони взяли з подарованих коштів на їх весілля від батьків ОСОБА_1 , а саме 5000 доларів США та від проданого ОСОБА_1 власного автомобілю «Хюндай» за 10000 доларів США».

Поряд з цим суд зауважує, що предметом розгляду є стягнення вартості частини проданого спільного сумісного майна.

Так, ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу №6112/17/234 від 06.04.2017 було відчужено автомобіль марки MERCEDES-BENZ C 300 СЕДАН-В, 2008 р.в., № кузова НОМЕР_1 , за ціною 321136,80 коп.

Актом огляду реалізованого транспортного засобу № 6112/17/000572 від 06.04.2017 року встановлено, що вартість ТЗ «Mercedes-Benz С-300», седан В, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 становить 321136,80 грн.

Відповідно до довідки від 16.08.2017 № 134, складеної аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 , на підставі заяви ОСОБА_2 станом на 16.08.2017 року згідно «Бюлетня авто товарознавця» №95 (виданий в червні 2017 року), який видається Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз» вартість автомобіля «Mercedec-Banz C-300», 3.0і 4 Matic, 2008 р.в. складає 18 390 доларів США, що при курсі НБУ діючого на момент виходу бюлетеня (1 долар США 25,59828 грн.) дорівнює 470750, 00 грн.

Підставою звернення позивача до суду стало те, що ОСОБА_1 здійснила продаж спірного автомобіля без повідомлення про це позивача та без отримання його згоди, а отже відповідачка має відшкодувати позивачу 1/2 частину вартості транспортного засобу, у розмірі 235375,00 грн., що є 1/2 вартості автомобілю, визначеної згідно довідки від 16.08.2017 № 134, складеної аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 .

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.60 СК України та ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Приписами ч.1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17.

З наданих суду доказів та досліджених в судовому засіданні встановлено, що у період шлюбу влітку 2015 року сторони спільно придбали автомобіль марки «Mercedec-Banz C-300», 2008 р.в., номер шасі № НОМЕР_1 , який було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1

ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу №6112/17/234 від 06.04.2017 було відчужено автомобіль марки MERCEDES-BENZ C 300 СЕДАН-В, 2008 р.в., № кузова НОМЕР_1 , за ціною 321136,80 коп.

Виходячи із позиції ст. 60 СК України спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

За приписами ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

З аналізу змісту наведеної норми можна дійти висновку, що при укладенні одним із подружжя договору відчуження об`єкту спільного майна, який виходить за межі дрібного побутового правочину, зокрема, як у даному випадку - відчуження спільного автомобіля, має бути письмова згода другого з подружжя, посвідчена нотаріально.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №128/1761/15.

Згідно зі ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є в спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо іншого не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово й нотаріально посвідчена.

Таким чином суд встановив, що спірний транспортний засіб сторони придбали за час перебування у зареєстрованому шлюбі, відповідачка здійснила продаж зазначеного майна без повідомлення про це ОСОБА_2 , та без отримання його згоди, а відтак вибуття транспортного засобу 18.05.2021 року із спільної сумісної власності подружжя відбулось поза волею позивача.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Також суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц та від 09.12.2020 у справі № 301/2231/17 зазначено, що «як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд враховує, що позивачем на підтвердження вартості автомобіля марки MERCEDES-BENZ C 300 СЕДАН-В, 2008 р.в., № кузова НОМЕР_1 при зверненні до суду було надано довідку від 16.08.2017 № 134, складену аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 , на підставі заяви ОСОБА_2 , згідно якої станом на 16.08.2017 року згідно «Бюлетня авто товарознавця» №95 (виданий в червні 2017 року), який видається Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз» вартість автомобіля «Mercedec-Banz C-300», 3.0і 4 Matic, 2008 р.в. складає 18 390 доларів США, що при курсі НБУ діючого на момент виходу бюлетеня (1 долар США 25,59828 грн.) дорівнює 470750, 00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що надана довідка не підтверджує дійсної вартості автомобілю на час розгляду справи оскільки вона датована 16.08.2017 року, справа надійшла до суду після спливу двох з половиною років з дати видачі довідки.

Окрім того, суд зазначає, що надані сторонами докази щодо вартості автомобілю протирічать один одному в частині визначення вартості автомобілю за хронологією, що в свою чергу ставить під сумнів останню за часом довідку від 16.08.2017 № 134, складену аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 ..

Так, на підставі договору комісії Відокремлений підрозділ № 11 ТОВ «Запоріжжя драйв компані» в особі директора Дмітрієвої О.Є., яка діяла на підставі довіреності № 15 від 23.10.2014, уклав договір купівлі-продажу від 18.11.2015 з ОСОБА_3 , на підставі якого остання придбала вищевказаний автомобіль за 148000 грн.

ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу №6112/17/234 від 06.04.2017 було відчужено автомобіль марки MERCEDES-BENZ C 300 СЕДАН-В, 2008 р.в., № кузова НОМЕР_1 , за ціною 321136,80 коп.

Згідно довідки від 16.08.2017 року № 134, складеної аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_4 , на підставі заяви ОСОБА_2 , згідно якої станом на 16.08.2017 - вартість автомобіля «Mercedec-Banz C-300», 3.0і 4 Matic, 2008 р.в. складає 18 390 доларів США, що дорівнює 470750, 00 грн.

Отже, станом на 16.08.2017 року вартість автомобілю становила більше ніж станом на 06.04.2017 року.

Разом з тим, з плином часу відбувається фізичний знос колісного транспортного засобу та/або (його складників) тобто утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників), що є загальновідомим фактом.

Відповідач порушував у відзиві на позовну заяву питання щодо невідповідності визначеної у довідці від 16.08.2017 року вартості автомобілю оскільки в довідці був використаний порівняльний підхід, тобто не враховано його дійсного стану.

Суд, вважає слушними посилання відповідачки на те, що перебування автомобілю на спецмайданчину у зв`язку з застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, вплинула на умови його зберігання, а отже і на вартість оцінки.

Так, з наданих відповідачкою доказів вбачається, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року, накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz C-300», в кузові бежевого кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 .

З тексту ухвали вбачається, що автомобіль під час досудового розслідування кримінального провадження було затримано 16.01.2016 року та доставлено до Орджонікідзевського ВР ЛВП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09.02.2016 року ухвала слідчого судді від 18.01.2016 року про накладення арешту на автомобіль, залишена без змін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2017 по справі № 335/1910/17 було скасовано арешт з майна, зокрема автомобіля «Mercedes-Benz» c-300, в кузові біжового кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 .

Отже, з 16.01.2016 року (моменту затримання автомобіля) і щонайменше по 27.02.2017 року (момент винесення ухвали про скасування арешту майна) автомобіль знаходився у райвідділі та зберігався неексплуатований та на відкритому повітрі, що в свою чергу негативно впливає на технічні характеристики транспортного засобу.

Окрім того слід врахувати, що згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (з подальшими змінами та доповненнями) оцінка колісного транспортного засобу здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість колісного транспортного засобу ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону (п.7.1).

Отже, законодавчо передбачено, що умови зберігання автомобілю впливають на його вартість, через що суд вважає слушним твердження відповідачки щодо того, що довідка від 16.08.2017 № 134 не відображає дійсної вартості автомобіля.

Окремо суд враховує, що клопотань про призначення судової експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля на час розгляду справи позивачем не заявлялися.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 3 статті 12 ЦПК України та частина 1 статті 81 ЦПК України зазначають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів дійсної вартості автомобілю на час розгляду справи, клопотань про призначення судової експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля на час розгляду справи позивачем не заявлялися, у зв`язку з чим є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенню позову, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4,5,81,82, 90,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості частини проданого спільного сумісного майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.09.2021 року

Суддя А.В.Воробйов