Справа № 698/119/18
Провадження № 2/698/183/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 р. смт Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

представників позивача Керея О.В., ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Суської Л.М.,

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Катеринопільської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання незаконними і скасування рішення органу державної влади, визнання договору оренди недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури звернувся з вказаним вище позовом в обґрунтування якого зазначив, що внаслідок проведеної перевірки встановлено факт незаконного набуття відповідачем ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 60,2 га, яка розташована в адмінмежах Шостаківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. Зокрема, прокурором зазначено, що 15.07.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держземагенства у Черкаській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Згідно наказу ГУ Держземагенства у Черкаській області від 22.07.2014 року № 23-2216/14-14-СГ відповідачу ОСОБА_3 видано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 60,2 га. В подальшому наказом ГУ Держземагенства у Черкаській області від 12.12.2014 року № 23-5746/14-14-СГ вказаний вище проект землеустрою було затверджено.

23.01.2015 року на підставі наказу ГУ Держземагенства у Черкаській області від 12.12.2014 року № 23-5746/14-14-СГ, між останнім та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим № 712228700:04:002:0004 площею 60,2498 га, яка розташована в адмінмежах Шостаківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. 27.04.2015 року вказаний договір оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З посиланням на дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно прокурор зазначає, що до подання заяви про отримання вказаної вище земельної ділянки, відповідач ОСОБА_3 отримала в оренду чотири інші земельні ділянки для ведення фермерського господарства в адмінмежах Вербовецької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області на підставі яких 03.03.2014 року зареєструвала фермерське господарство «Багата хата».

На підставі викладеного прокурор вважає, що наказ ГУ Держземагенства у Черкаській області від 12.12.2014 року № 23-5746/14-14-СГ є незаконним, а укладений на його підставі договір оренди від 23.01.2015 року є недійсним, оскільки вказані дії призвели до отримання відповідачем ОСОБА_3 в оренду земельних ділянок без обов`язкового дотримання конкурсних процедур, що суперечить ст. 124 ЗК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити з наведених у позові підстав, оскільки вважає, що всупереч вимог закону відповідач ОСОБА_3 отримала спірну земельну ділянки поза процедурою земельних торгів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Романець О.І. проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні через необґрунтованість та незаконність. Крім того, вказаний представник неодноразово зверталася до суду з клопотаннями про відмову у задоволенні позову з огляду на звернення позивача до суду після спливу позовної давності.

В судовому засіданні представник третьої особи Катеринопільської селищної ради Суська Л.М. повідомила, що на час завершення судового розгляду спірні земельні ділянки перебувають у власності об`єднаної територіальної громади Катеринопільської селищної ради, якою було пролонговано дію спірного договору оренди на новий строк. З огляду на наведене вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З відомостей, що містяться у наказі ГУ Держземагенства у Черкаській області від 22.07.2014 року № 23-2216/14-14-СГ вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_3 останній надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 60,2 га. (т.1 а.с.13)

З відомостей, що містяться у наказі ГУ Держземагенства у Черкаській області від 12.12.2014 року № 23-5746/14-14-СГ вбачається, що вказаним органом було затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 60,2498 га для ведення фермерського господарства з наданням вказаної земельної ділянки з кадастровим № :04:002:0004 в оренду строком на 10 років.(т.1 а.с.14)

З відомостей, що містяться у договорі оренди землі від 23.01.2015 року вбачається, що останній укладено між орендодавцем - ГУ Держземагенства у Черкаській області та орендарем ОСОБА_3 .. Також вбачається, що у адмінмежах Шостаківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області ОСОБА_3 отримала в оренду земельну ділянку площею 60,2498 га з кадастровим № :04:002:0004 для ведення фермерського господарства строком на 10 років до 12.12.2024 року.(т.1 а.с.32-37)

З відомостей, що містяться у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2018 року № 115364412 вбачається, що на підставі договорів оренди укладених між орендодавцем - ГУ Держземагенства у Черкаській області та орендарем ОСОБА_3 , остання отримала в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства: з кадастровим № :02:001:0103 площею 5,5693 га - договір оренди від 09.10.2013 року; № :02:001:0102 площею 9,9916 га - договір оренди від 09.10.2013 року; з кадастровим № :02:001:0104 площею 6,9131 га - договір оренди від 07.07.2014 року; з кадастровим № :03:002:0350 площею 26,9992 га - договір оренди від 13.12.2016 року; (т.1 а.с.16-25)

З відомостей, що містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 26.02.2018 року № вбачається 03.03.2014 року ОСОБА_3 як власник зареєструвала фермерське господарство «Багата хата».(т.1 а.с.28-31)

З відомостей, що містяться у відзиві та клопотаннях представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вбачається, що під час судового розгляду стороною відповідача неодноразово заявлялося про застосовування строку позовної давності.(т.1 а.с.54-61,80-81,97-98)

З відомостей, що містяться у позовній заяві прокурора вбачається, що остання складена та підписана прокурором 26.02.2018 року та 27.02.2018 року передана до суду.(т.1 а.с.1-10)

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до положень ст.ст. 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільсько-господарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди.

Відповідно до ст. 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, установлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Зокрема, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства (частина друга статті 134 ЗК України).

Крім Земельного кодексу України відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Таким чином, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладенням договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

Відповідно до положень частини першої статті 31 ЗК України та частини першої статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі, земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності, земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Відповідно до ст.ст. 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Після державної реєстрації фермерське господарство має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин з метою створення фермерського господарства в порядку, визначеному законом, на конкурентних основах.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки визнає, що отримання спірної земельної ділянки відповідачем ОСОБА_3 після отримання іншої земельної ділянки для створення фермерського господарства та відповідно створення такого господарства, здійснено всупереч вимог ст. 124 ЗК України поза конкурентною процедурою.

Однак, з досліджених судом доказів вбачається, що прокурор звернувся з позовом 27.02.2018 року в той час, як оспорювані накази видано ГУ Держземагенства у Черкаській області 22.07.2014 року № 23-2216/14-14-СГ та 12.12.2014 року № 23-5746/14-14-СГ, а спірний договір оренди землі укладено з ОСОБА_3 23.01.2015 року, тобто на час звернення прокурора з позовом сплив, передбачений ст. 257 ЦК України загальний трьохрічний строк позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є самостійною підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи сплив загального строку позовної давності до звернення позивача з позовом, заяву сторони про застосування позовної давності, відсутність відомостей щодо обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно довідатися про порушення прав держави, а також відсутність відомостей щодо зупинення та переривання перебігу строку позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог внаслідок спливу строку позовної давності на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,12,263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Катеринопільської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання незаконними і скасування рішення органу державної влади, визнання договору оренди недійсним відмовити внаслідок спливу строку давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Баранов О.І.