Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/494/21

Провадження №2/377/313/21

14 грудня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ричок Х.В., представника позивача адвоката Ні В.М., представника відповіда адвоката Климчук В.В., позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 відсутні, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ДО ОСОБА_4 - про зменшення розміру аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И В:

17.08.2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. 181-183,192 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 27, 28, 43, 49, 76, 83, 84, 95, 170, 174, 175, 177 ЦПК України, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючі з 16.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття на підставі Судового наказу Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2021 р., зменшити їх розмір до 1/4 частини усіх видів мого заробітку (доходу), визначити їх розмір у частці від мого заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачкою ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 24.07.2014 року Славутицьким міським судом Київської області, на підставі рішення суду по справі № 377/711/14-ц, яке набрало законної сили 04.08.2014 року, та зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київської області.

За період сумісного життя з відповідачкою у них народилися три доньки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком яких в свідоцтвах про народження записаний позивач.

06 липня 2021 року Славутицький міській суд Київської області розглянув заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей (справа №377/354/21, Провадження №2-н/377/63/21) за заявою ОСОБА_2 до позивача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2021 року, заявлені вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, та судом видано судовий наказ, яким наказано стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

На даний час у нього змінилося сімейне, та матеріальне становище, погіршився стан здоров`я, що потребує значних додаткових зусиль та матеріальних витрат і тих коштів які залишаються після стягнення аліментів не вистачає для задоволення власних потреб, та утримання нової родини.

14 лютого 2017 року позивач офіційно одружився, та зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київський області, актовий запис № 12.

Від взаємних відносин, ще до укладення та реєстрації офіційного шлюбу, у позивача з другою дружиною ОСОБА_9 народилася сумісна дитина син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого в свідоцтві про народження записаний позивач, що також підтверджується свідоцтвом про народження виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київський області, актовий запис № 173.

Також позивач звертає увагу на той факт, що у сина також є певні проблеми зі станом здоров`я, а саме він розпочав скаржитися на низький зір обох очей, в зв`язку з чим для встановлення діагнозу, розпочали відвідувати лікарів, та проводити його обстеження, після чого в «Очній клініки Новий зір» йому було поставлено діагноз: - Міопія слабкого ступеню обох очей.

На даний час позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі, яка належить другій дружині, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за яку щомісячно вони разом несуть певні витрати по оплаті житлово- комунальних послуг (вартість з управління багатоквартирним будинком, водопостачання, та водовідведення, опалення, електрична енергія, утилізація сміття, телебачення, Інтернету, послуги домашнього телефону та домофону).

Крім цього позивач також звертає увагу на стан свого здоров`я, який починаючі з 2014 року та по сьогоднішній день знаходиться не в дуже гарному вигляді, тому що на жаль весь цей час він дуже безвідповідально ставився до його обстеження, та фактично не займався лікуванням та профілактикою присутніх в нього хвороб, що в подальшому призвело до погіршення стану здоров`я. Відповідно до виписки з амбулаторної карти №1368 від 09.08.2021р. за вищевказаний період вбачається присутність в позивача декількох хвороб наявність яких щорічно підтверджується при медичних обстеженнях. Також починаючі з 18 липня 2020 року позивач вимушений був звернутися за наданням медичної допомоги в клініку «Стоматгарант» зі скаргами на зубну біль, кровоточивість в яснах, неприємний запах з роту та рухомість зубів та запалення ясен. Після попереднього проведеного обстеження мені встановлено наступний діагноз: - «Генералізований пародонтит III ступеня» (зубів нижній та верхній шелепи). Вартість всієї програми лікування та реабілітації становить понад 200000,00 (двісті тисяч) гривень. На даний момент позивач вже сплатив 123 675,00 (сто двадцять три тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн.

19.04.2021 року позивач працевлаштувався до ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» в якості Провідного інженера - інспектора групи з нагляду за охороною праці та пожежною безпекою з посадовим окладом 29241 гривень 00 копійок, що підтверджується копією Наказу №35-пр від 14.04.2021року «про прийняття на роботу». 18.10.2021 року звільненого за власним бажанням.

Тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, з 1/3 до 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно.

Ухвалою судді від 25.08.2021 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

07.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що позовні вимоги в повній мірі необґрунтовані та не підтверджені доказами, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів. Так, дійсно, 06 липня 2021 року Славутицьким міським судом Київської області був виданий наказ (справа №377/354/21 провадження №2-п/377/63/21) про стягнення з ОСОБА_1 (Позивача) аліментів на утримання наших двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 червня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач не виконував взяті на себе зобов`язання щодо належного матеріального утримання дітей, які були взяті ним після розірвання шлюбу та переїзду до іншого місця проживання. За сім років, з 2014 року Позивач жодного разу не проводив із дітьми відпустку, не брав із собою на відпочинок, не проводив із дітьми більше ніж 2 години за тиждень. Позивач невірно вказує суму матеріального забезпечення на дітей, про яку сторони домовились, а саме не менше 10000 гривень (десяти тисяч) гривень щомісячно. З 1 вересня 2021 року відповідач втратила статус багатодітної матері а з ним і разом пільги по оплаті за навчання та проживання дітей і тепер вимушена все оплачувати в повному обсязі. Позивач працював на режимному підприємстві ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом». яке має службу охорони праці, яка ретельно слідкує за здоров`ям всіх своїх працівників. Крім того, при працевлаштуванні на вказане підприємство Позивач проходив обов`язковий медичний огляд, за результатами якого всі лікарі дали заключення про його нормальний стан здоров`я, в тому числі і для робіт з роз`їздим характером роботи та з правом виконання робіт в зоні іонізуючого випромінювання, медогляд якого передбачає підвищені вимоги щодо стану здоров`я. Отже, всі його зазначені діагнози, витяги, консультаційні висновки та ін., що стосується його «погіршення стану здоров`я» не відповідає дійсності.

14.09.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладені заперечення на відзив, позивач вважає посилання відповідача необґрунтованими, безпідставними, непідтвердженим, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

21.09.2021 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач заперечувала проти позову в повному обсязі, та виклала свої аргументи на спростування фактів на які посилається позивач.

06.10.2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

19.10.2021 року ухвалою суду відкладено судовий розгляд справи за клопотанням позивача.

24.11.2021 року ухвалою суду відкладено судовий розгляд справи за клопотанням відповідача.

В судове засідання 14.12.2021 року позивач та відповідач особисто не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, за участю їх представників.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що:

Шлюб між сторонами розірвано 24.07.2014 року Славутицьким міським судом Київської області (справа № 377/711/14-ц, яке набрало законної сили 04.08.2014р.).

За час шлюбу у них народилися три доньки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Серія НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Серія НОМЕР_2 ), та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (Серія НОМЕР_3 ).

06 липня 2021 року судовим наказом Славутицького міського суду Київської області стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючі з 16.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. (справа №377/354/21, Провадження №2-н/377/63/21).

Відповідно до копії свідоцтва про народження у позивача - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_10 , актовий запис №173 (Серія НОМЕР_4 ).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивач - ОСОБА_1 - 14 лютого 2017 року зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_8 , актовий запис 12 (Серія НОМЕР_5 ).

З 19.04.2021 року позивач працевлаштований до ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» та звільнений за власним бажанням 18.10.2021 року.

З 21.10.2021 року позивач працевлаштований до ТОВ «ГК «Ауріс» на посаду начальника відділу охорони праці.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Враховуючи положення ст.ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначені позивачем докази не свідчать про погіршення його матеріального стану, оскільки він має місце роботи і посилання позивача на той факт, що в нього народилась ще одна дитина - син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не позбавляють його обов`язку продовжувати матеріально утримувати спільних доньок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2021 року на користь відповідача у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісяця на утримання дітей. Вказаний розмір аліментів суд вважає справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні двох дітей, які проживають разом з відповідачем, і є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку двох спільних доньок ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . На підставі наведеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,192 СК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - про зменшення розміру аліментів на дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 21.12.2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Представник позивача: адвокат Ні Владислав Миколайович, АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Представник відповідача: адвокат Климчук Вікторія Володимирівна, АДРЕСА_5 .

Суддя Т. О. Малишенко