Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/901/21
Провадження №2/433/362/21
Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Певної О.С.,
за участю секретаря судового засідання Цимбалюк С.В.,
позивача ОСОБА_1 в режимі відеконференції,
представника позивача адвоката Осипової Н.В. - в режимі відеконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 14 липня 2021 року дану цивільну справу прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання та надано відповідача строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 07.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 07.09.2021, витребувано у Троїцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію свідоцтва про шлюб, або іншого документу, що підтверджує шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Крім боргу за договором позики та судових витрат у вигляді судового збору, просили також стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши позивача та представника позивача, перевіривши та дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до такого.
Однак, кошти до теперішнього часу ОСОБА_2 не повернуті, умови договору не виконані.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Таким чином, розписки від 27.04.2021 та від 30.04.2021 підтверджують факт укладення між сторонами договору позики та отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів із зобов`язанням повернути їх.
Свої зобов`язання по поверненню позики відповідач ОСОБА_2 не виконав, про що свідчить наявність у позивача боргових документів - розписок відповідача від 27.04.2021 та від 30.04.2021.
Відповідач ОСОБА_2 не надав суду розписку позивача про одержання останнім виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 є обґрунтованими.
В частині стягнення заборгованості за договором позики солідарно з відповідачів, суд зазначає таке.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Приписи статті 65 СК України регулюють правовідносини щодо розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір за своєю правовою природою є правочином щодо отримання у власність грошових коштів, а не правочином щодо розпорядження належним подружжю майном.
Такий договір створює обов`язки для другого з подружжя лише у разі, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).
Для укладення договору позики (за яким позичальником виступає один з подружжя) отримання згоди другого з подружжя не потрібне, оскільки цей правочин не стосується спільного майна подружжя, а той з подружжя, хто позичає кошти, не розпоряджається спільним майном подружжя, він стає учасником зобов`язальних правовідносин.
Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.
В обґрунтування своїх вимог, позивач вказував на ту обставину, що ОСОБА_2 перебуває вже протягом тривалого часу у шлюбі з ОСОБА_3 , які проживають однією сім`єю та ведуть спільний побут. Зазначені грошові кошти ОСОБА_2 брав у позивача в борг, про що ОСОБА_3 знала, цих фактів не заперечувала та погоджувалася, що отримані грошові кошти у борг будуть йому повернуті, то відповідальність за даними договорами має бути солідарною.
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 07 вересня 2021 року витребувано від Троїцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію свідоцтва про шлюб, або іншого документу, що підтверджує шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На виконання вимог ухвали від 07.09.2021, Троїцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надано суду копію актового запису про шлюб № 43 від 30.08.2014, згідно якого 30.08.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.
При цьому, судом не встановлено обставини надання відповідачем ОСОБА_3 письмової згоди на укладення її чоловіком ОСОБА_2 договорів позики від 27.04.2021 та від 30.04.2021 в інтересах сім`ї.
Разом з тим, тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що позивачем не доведено, що договір позики укладено відповідачем ОСОБА_2 в інтересах сім`ї, та за відсутності письмової згоди його дружини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, скільки, обов`язок щодо повернення спірних коштів за умовами договору позики покладено на ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 6748,92 грн.
Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Враховуючи вказані норми процесуального закону, суд вважає за необхідне для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 23 вересня 2021 року, надавши позивачу триденний строк з дня ухвалення рішення, для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. 526, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 10-13, 137, 141, 259, 264, 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 6748 (шість тисяч сімсот сорок вісім) гривень 92 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 23 вересня 2021 року о 10-30 годині у приміщенні Троїцького районного суду Луганської області.
Надати позивачу строк три дні з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 22 вересня 2021 року
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник позивача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя О.С. Певна