Справа № 635/7912/19
Провадження по справі № 2/635/1462/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Полоз М.М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Меркулова Валерія Валеріївна,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представники відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2017 року у розмірі 20448,03 гривень та суму судового збору у розмірі 1921,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 11 серпня 2017 року підписала заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 700,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 14 липня 2019 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 20448,03 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14263,20 гривень, заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 4142,43 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 592,49 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень та штрафу (процентна складова) у розмірі 949,91 гривень.

21 січня 2021 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Меркулова В.В. надала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з цим підписав Заяву №б/н від 11.08.2017, згідно якої отримав кредит у розмірі 700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При оформленні кредиту заява на отримання на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, чим підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг. Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять Умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначеному, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати мови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, на думку представника позивача, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої заяви/, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному Банку складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п.1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Карка (п.1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач (п.1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта. Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний ОТП пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку, є невід`ємною частиною Договору. Перелік може змінюватись та доповнюватись, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 3 (три) роки, позичальник за фактом неправильного нарахування відсотків до банку не звертався, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Стосовно наданих банком доказів укладення кредитного договору. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір, виписка по рахунку, фото клієнта з карткою. Відповідачем в свою чергу не надано належних доказів не укладення кредитного договору. Щодо ознайомлення Відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 11.08.2017, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що «Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку». Також до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5 % (42% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають Договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є недопустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Представник відповідача надає суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, конррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Також опираючись на положення ЦК України, оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, між банком та відповідачем було укладено договір, який ніким не ос порений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Враховуючи норми закону та докази, що містяться матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Стосовно правомірності зміни кредитного ліміту. Умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієн самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду або підписання чека, саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів, ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається у своєму відзиві, не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо підключення відповідачем послуг за сервісом «Миттєва розстрочка», як вбачається з виписки по рахункам, 26.12.2017, 15.05.2018 відповідач скористався послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної за допомогою електронних сервісів. Скориставшись даною послугою, відповідач «обнулив» свою заборгованість за використаний кредитний ліміт, а саме встановлений кредитний ліміт став доступний до використання відповідачем. Однак, скориставшись даною послугою, у відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу «Миттєва розстрочка» , зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Крім того, послуги, які пов`язані з платіжною картою надаються при умові володіння особисто інформацією клієнта. Саме тому банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації. З виписки по рахункам вбачається, що відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги «Миттєва розстрочка». Оскільки послуга «Миттєва розстрочка» не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач належним чином умови Договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Стосовно отримання кредитної картки та користування кредитними коштами. Позивачем надано до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався коштами, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну катку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без отримання картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість з договором. Згадана виписка містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладення кредитного договору, всі операції за кредитною карткою. Виготовлення ксерокопій кредитних карток не передбачено банком, для надання їх в якості доказу. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по кту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Виписка по рахунку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперацій та служать підставою для записів у регістрах бух обліку, серед інших зазначені і виписки банків. З виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково сплачував заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Заборгованість за тілом кредиту - втрати за рахунок кредитного ліміту, заборгованість за простроченим тілом - це заборгованість за тілом кредиту, строк оплати якого минув, тобто це частина витраченого клієнтом кредитного ліміту, яка вже має бути погашена клієнтом станом на конкретну дату. Щодо порядку нарахування заборгованості. Розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредита за період. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період. Щодо правомірності нарахування процентів до повного погашення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на положення ст..625 ЦК України, якщо строк виконання зобов`язання сплив, або якщо були заявлені вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості, то кредитор має право на індекс інфляції за весь час прострочення та 3 проценти річних. Однак, кредитор може вимагати і інших розмір процентів, якщо він встановлений договором. Згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до 07.2021, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені в заяві та умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах строки. Згідно з умовами кредитного договору №б/н позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частина (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність а порушення строку погашення кредиту та процентів за користування ним. Згідно умов кредитного договору, при непогашенні кредиту у встановлений термін, заборгованість у частин вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок процентів здійснюється з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування процентів здійснюється на дату сплати проценті при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

Аргументи учасників справи.

22 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. На думку відповідача, позивачем не надано доказів на підтвердження відкриття ним поточного рахунку на ім`я відповідача, зокрема первинні бухгалтерські документи; випуску платіжної карти та її отримання відповідачем; встановлення кредитного ліміту на випущену картку; використання ОСОБА_1 кредитного ліміту, що може підтверджуватись випискою по банківському рахунку про рух грошових коштів. Надана позивачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, укладена між позивачем та відповідачем в мережі інформаційно-телекомунікаційної системи, крім підпису від імені відповідача, не містить даних, якою послугою мав скористатись позичальник, зазначення бажаного кредитного ліміту, вид платіжної картки, її номер, строк дії та кредитний ліміт, який було встановлено на такій картці, не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, та інше), як і не містить посилання на сайт розміщення умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, тощо, задля можливості ознайомлення клієнта банку з певними істотними умовами укладеного договору або перенаправлення до інших електронних документів, які включають такі умови, всупереч ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Зважаючи на вимоги ч.1 ст.81 ЦК України, на думку відповідача, позивач умисно ухиляється від надання доказів, адже вони будуть свідчити про відсутність заборгованості у ОСОБА_1 , яку банк вимагає стягнути. Крім цього, позивач мав право нараховувати відсотки до моменту закінчення строку дії кредитної картки. Копії такої картки позивач також до суду не надав, що унеможливлює розрахунок відсотків. З урахуванням норм процесуального права: розрахунок заборгованості, копія заяви позичальника та Витяг з роздруківки умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, що надані позивачем на підтвердження зазначених ним в позові обставин, не є належними доказами у справі. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та співставленості, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємного зв`язку, відповідач вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 11 серпня 2017 року, підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім того, відповідач вказує, що зазначені відомості позивача щодо заборгованості в розмірі близько 18405,63 гривень є взагалі безпідставними, адже відповідачем подавалась заявка на кредитний ліміт в сумі 700 гривень, згоду відповідача на отримання кредитних коштів у розмірі 14263,20 гривень та 4142,43 гривень не було, доказів на підтвердження цього позивачем до суду не надано.

22 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про застосування строків позовної давності. В обґрунтування заяви посилався на те, що заочним рішенням 27 травня 2020 року по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позов задоволено повністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року було задоволено заяву представника про перегляд заочного рішення від 27 травня 2020 року. Відповідач ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності по відношенню до нарахування відсотків та штрафних санкцій.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволений повністю; з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2017 року в сумі 20448 (двадцять тисяч чотириста сорок вісім) гривень 03 (три) копійки та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року скасовано, розгляд цивільної справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позоовноого провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Участь у судовому засіданні сторін та інших учасників справи

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 11 серпня 2017 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що не заперечувалось відповідачем по справі.

У вказаній заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Роздруківка з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, при цьому, ані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, ані Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 11 серпня 2017 року станом на 14 липня 2017 року складає 20448,03 гривень, з яких: 14263,20 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 4142,43 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 592,49 гривень - заборгованість по нарахованим відсоткам, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 949,91 гривень - штраф «процентна складова).

14 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк».

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 11 серпня 2017 року не визначені ані сума кредитного ліміту, ані процентна ставка, ані умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, у цій анкеті-заяві відсутні умови договору про збільшення Банком в односторонньому порядку ліміту кредитування та строку кредитування. На підтвердження своїх вимог за позовом позивачем не надані жодні відомості щодо строку дії кредитної карти, також відсутні будь-які відомості щодо перевипущення карт із зазначенням нового строку дії.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість по тілу кредиту - у розмірі 14263,20 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту - у розмірі 4142,43 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками - у розмірі 592,49 гривень та штрафи - 500 гривень (фіксована частина), 949,91 гривень (процентна складова).

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив окрім заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по процентам, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. При цьому, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на їх офіційному сайті - www.privatbank.ua, як на невід`ємні частини спірного договору.

Зі змісту самої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 11 серпня 2017 року вбачається, що така заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутня Пам`ятка клієнта, яка є однією з невід`ємних частин спірного договору, а у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умовах та правила надання банківських послуг відсутній підпис позичальника, що не може свідчить про ознайомлення його у повному обсязі зі всіма умовами кредиту.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку і що саме зазначені умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, у тому числі щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку неможливо до вказаних правовідносин застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11 серпня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (22 жовтня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про кредитний ліміт у розмірі 14263,20 гривень, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також Банком на підтвердження своїх вимог не надана пам`ятка клієнта, що містить також Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування, з якими ОСОБА_1 згідно анкети-заяви від 11 серпня 2017 року ознайомлений під підпис.

Крім того, зі змісту банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 , доданої представником позивача до відповіді на відзив на позов, вбачається, що банківські операції здійснювались за допомогою карток № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 . При цьому, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , виданої АТ КБ «ПриватБанк», містить відомості лише щодо картки з № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 700 гривень. Будь-яких відомостей щодо видачі відповідачу інших кредитних карток по рахунку відповідача, в тому числі зазначених у виписці, матеріали справи не містять, як і відомостей щодо перевипуску карток із зазначенням строку їх дії. Зі змісту фотографії, наданої представником позивача на підтвердження отримання відповідачем кредитної картки, також вбачається отримання ним картки саме за № НОМЕР_1 , однак строку її дії такої не вбачається. Вищевикладене позбавляє суд можливості встановити наявність заборгованості за кредитом, її розмір (в разі наявності) та період нарахування.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою укладеного між сторонами у справі Договору, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім.

Споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями, що передбачено пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Крім цього, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, ОСОБА_4 як пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не міг ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Витяг з тарифів про умови обслуговування картки «Універсальна» та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11 серпня 2017 року шляхом підписання анкети - заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ліміт кредитування, строк повернення кредиту (користування ним), ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Виходячи з наведеного, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 . Банк дотримав вимоги, передбачені вимогами закону, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які Банк вважав узгодженими.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Як свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , останньому був встановлений кредитний ліміт у розмірі 700 гривень, про отримання такої суми в якості кредитних коштів зазначає і представник позивача у відповіді на відзив і не заперечує відповідач, зазначаючи у відзиві. Будь-яких відомостей щодо отримання кредитних коштів в іншому розмірі або ж підвищення кредитного ліміту, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що отримані та використані позичальником кошти у розмірі 700 грн, згоду на отримання яких ОСОБА_4 надавав, підписуючи анкету-заяву від 11 серпня 2017 року, останній в добровільному порядку Банку не повернув, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає обґрунтованими вимоги Банку щодо стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 700 гривень.

З огляду на викладені вище обставини, стягнення з відповідача всіх інших коштів, не відповідає обставинам у справі та вимогам закону.

Вимог про стягнення безпідставно набутих відповідачем коштів у розмірі, що перевищує ліміт кредитування за Договором (700 гривень) та процентів за користування зазначеними коштами, інших сум за прострочення виконання зазначеного грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, статтями 1212, 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Доводи представника позивача, викладені у відповіді на відзив та поясненнях на заперечення жодним чином не спростовують вищевказаних висновків суду.

Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки з інших підстав, суд не розглядає заяву про застосування до вказаних вимог строку позовної давності.

Щодо судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково - у розмірі 700 гривень, що складає 3,42%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 65,76 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,141,247,263-265,280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2017 року в сумі 700 (сімсот) гривень.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 65 (шістдесят п`ять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (Код , рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № НОМЕР_4 , МФО № 305299), місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий суддя Т.В.Бобко