У Х В А Л А

Справа № 932/10639/21

Провадження № 2/932/5412/21

15 грудня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

13.12.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 року, суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду вказаної справи.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документи, вважаю наступне.

Як вбачається з позовної заяви, місцем мешкання та реєстрації позивачки є АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» розташовано у м. Києві, по вул. Грушевського, 1д, а відповідач приватний нотаріус Бондар І.М. знаходиться на вул. Центральній, 6/9 у м. Дніпрі.

Оспорений виконавчий напис виконується державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатюк В.П. за місцем реєстрації та мешкання боржника позивача по справі.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 28 ЦПК України, визначена альтернативна підсудність, за якою позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до пункту 26 постанови Пленуму ВСУ від06.11.2009р.№9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.»

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Відповідно до Закону «Про нотаріат» нотаріус, який вчинив виконавчий напис, не є належним відповідачем у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

У позовній заяві позивач вказує відповідачем приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірину Михайлівну, однак вказана особа не може бути відповідачем у даній справі, так як є не належним відповідачем.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 519/77/18.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем правил територіальної підсудності справи цьому суду, виходжу з наступного. Позовні вимоги ОСОБА_1 , які звернуті до стягувача АТ КБ «ПриватБанк», за загальним правилом територіальної підсудності Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська не підсудні, оскільки місцезнаходженням відповідача є м. Київ.

В свою чергу, позивачка мешкає та зареєстрована в АДРЕСА_1 . Виконання оспореного виконавчого напису теж проводиться в Черкаській області.

Нотаріус не є належним відповідачем, підтвердженням чого є стала судова практика судів всіх інстанцій з цього питання, тому залучення її до участі у справі може бути розцінено як штучний привід для зміни правил територіальної підсудності спору, а отже, як зловживання правом, запобігання чому є обов`язком суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, справа не підсудна Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська, у зв`язку із чим підлягає передачі для розгляду за належною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва за місцезнаходженням відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 27, 28, 31, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О.Кудрявцева