ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1087/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9764/20 Категорія: 305030000 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2021 року у справі за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради (далі - департамент) з 20.11.2008 року як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю відповідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям-з інвалідністю» № 2109-ІІІ від 16.11.2000 та Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством фінансів України, Міністерством охорони здоров`я №226/293/169 від 30.04.2002.

09.09.2010 року ОСОБА_3 було влаштовано на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР.

З листопада 2010 року виплати допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю отримувала за довіреністю ОСОБА_1 .

Про факт влаштування ОСОБА_3 на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР ОСОБА_1 департамент не повідомила.

Загальна сума переплати складала 15 476,30 грн. за період з 01.11.2010 по 31.01.2013.

ОСОБА_1 повертала кошти на рахунок департаменту до квітня 2018 року (останній платіж 22.03.2018), на даний час переплата з урахуванням сплачених коштів становить 10 186,43 грн.

Відповідачу неодноразово направлялись листи про необхідність повернення надміру перерахованих сум допомоги, однак на даний час сума в розмірі 10 186,43 грн. не повернута.

На підставі викладеного Департамент соціальної політики Черкаської міської ради просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді адресної грошової допомоги у розмірі 10 186,43 грн.; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам у розмірі 10186,43 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2102,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради.

Рішення суду мотивовано тим, що з листопада 2010 року виплати допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю отримувала за довіреністю ОСОБА_1 .

Про факт влаштування ОСОБА_3 на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР Сніховська В.М. департамент не повідомила. На даний час переплата з урахуванням сплачених коштів становить 10186,43 грн.

Щодо строку позовної давності заявленого відповідачем, то суд дійшов висновку, що здійснення відповідачем повернення коштів до квітня 2018 року, розцінюється як визнання відповідачем вимоги про повернення коштів та обов`язку їх повернення. Тому вказаними діями відповідача перебіг позовної давності був перерваний, перебіг якого почався знову з 23.03.2018 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказував, що судове рішення є незаконним і необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального і матеріального права через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а тому просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що позивачем надано позовну заяву без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, а саме: не зазначено вірно і повно найменування фізичної особи відповідача, а її данні суттєво викривлені; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом не взято до уваги відповідача, її поважний вік, стан здоров`я, клопотання та довідки, не надання можливості особисто приймати участь в судових засіданнях, безпосередньо надати суду свої пояснення, докази і доводи по справі, натомість, незважаючи на клопотання, карантинний стан, пов`язаний з COVID-19, необхідність повноти розгляду справи в розумний строк, судом поспіхом ухвалено незаконне рішення.

Крім того, вказує, що прямий обов`язок за контролем, використанням і розподілом соціальних виплат належить до компетенції даних соціальних служб, а не на соціально не захищених особах, які перебувають на обліку і обслуговуванні даних соціальних служб.

Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради направлено на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, однак колегія суддів не бере його до уваги, оскільки він не підписаний уповноваженою особою позивача.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради (далі - департамент) з 20.11.2008 року як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю відповідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям-з інвалідністю» № 2109-ІІІ від 16.11.2000 та Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством фінансів України, Міністерством охорони здоров`я №226/293/169 від 30.04.2002.

09.09.2010 року ОСОБА_3 було влаштовано на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР.

Також судом встановлено, що з листопада 2010 року виплати допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю отримувала за довіреністю ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 24.05.2001 р.) (а.с. 17).

Позивач вказує, що про факт влаштування ОСОБА_3 на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР Сніховська В.М. департамент не повідомила, а тому загальна сума переплати складала 15476,30 грн. за період з 01.11.2010 року по 31.01.2013 року.

ОСОБА_1 повертала кошти на рахунок департаменту до квітня 2018 року (останній платіж 22.03.2018), на даний час переплата з урахуванням сплачених коштів становить 10186,43 грн.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я від 30.04.2002 року №226/293/169 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам з інвалідністю з дитинства, які перебувають на повному державному утриманні у будинках-інтернатах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, пансіонатах для ветеранів війни та праці, стаціонарних відділеннях територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), навчальних закладах тощо (далі - установа (заклад)), виплачується 25 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги.

Різниця між розміром призначеної державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства, яка перебуває в установі (закладі), і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується особі з інвалідністю з дитинства відповідно до абзацу першого цього пункту, перераховується установі (закладу), де перебуває особа з інвалідністю з дитинства, за її особистою письмовою заявою або заявою його законного представника.

Пунктом 4.6. даного Порядку передбачено, що державна соціальна допомога може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законодавством України.

Утримання надмірно виплачених сум державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю проводиться із загального розміру допомоги. При цьому розмір утримання розподіляється за видами виплат пропорційно їх частці у загальному розмірі (п. 4.11. Порядку).

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 є сестрою одержувача адресної соціальної допомоги ОСОБА_3 , та за довіреністю від 23 листопада 2010 року ОСОБА_3 уповноважила відповідача отримувати належну їй соціальну допомогу інваліду з дитинства.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач ОСОБА_1 не є одержувачем виплат державної соціальної допомоги, а тому не є і розпорядником даних коштів. З наданої довіреності вбачається лише повноваження останньої на отримання даних виплат у відділенні поштового зв`язку.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 була законним представником сестри ОСОБА_3 , тому відсутні підстави для стягнення надмірно сплачених коштів саме з сестри одержувача даних виплат.

Згідно з частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Такі висновки містяться у правовій позиції у постанові ВСУ від 02.07.2014 № 6-91цс14.

Тобто механізм повернення надмірно сплачених сум допомоги передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини одержувача, а саме через його зловживання.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказував, що ОСОБА_1 не повідомила департамент про проживання ОСОБА_3 в КЗ «Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР».

Такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.8. Типового положення про будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, геріатричний пансіонат, пансіонат для ветеранів війни і праці, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №549 від 29.12.2001 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) приймання до будинку-інтернату здійснюється за путівкою відповідно Міністерства праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних держадміністрацій, головного управління соціального захисту населення Київської міської держадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації, виданою на підставі: особистої заяви громадянина похилого віку чи інваліда про його прийняття до будинку-інтернату; паспорта (або іншого документа, що засвідчує особу); медичної картки про стан здоров`я з висновком про необхідність стороннього догляду; довідки про розмір призначеної пенсії; довідки про склад сім`ї за встановленою формою; довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності особи, що приймається до будинку-інтернату (за наявності групи інвалідності).

Адміністрація будинку-інтернату на підставі чинного законодавства виконує обов`язки опікуна (піклувальника) щодо підопічних, яким органами опіки та піклування опікуни (піклувальники) не призначені, і одночасно вживає заходів щодо встановлення опіки чи піклування над тими підопічними, які того потребують (пункт 3.11. Типового положення).

Згідно з пунктами 6.1., 6.3. даного Типового положення, формування та ведення особової справи розпочинається з дати приймання підопічного на проживання до будинку-інтернату. В особовій справі містяться такі документа, зокрема: копія повідомлення районному управлінню праці та соціального захисту населення про приймання громадянина похилого віку чи інваліда до будинку інтернату.

З даних норм вбачається, що за путівкою головного управління праці та соціального захисту населення обласної держадміністрації особа направляється на проживання у геріатричний пансіонат або інтернат. При цьому, позивач мав бути обізнаний про перебування ОСОБА_3 на повному державному утриманні у вищевказаному закладі, оскільки путівку видає орган соціального захисту населення, а інформує районне управління праці та соціального захисту населення про приймання громадянина похилого віку чи інваліда до будинку інтернату саме заклад у якому розміщується така особа.

Вказаним положенням визначено, що з моменту початку проживання особи у геріатричному закладі адміністрація будинку-інтернату на підставі чинного законодавства виконує обов`язки опікуна (піклувальника) щодо підопічних.

В матеріалах справи відсутні відомості про призначення ОСОБА_3 опікуна (піклувальника), а тому адміністрація КЗ «Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР» з 09.09.2010 року виконувала обов`язки опікуна (піклувальника) над ОСОБА_3 та повинна була вчиняти всі необхідні дії по утриманню підопічної.

З огляду на вказані обставини, у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок повідомлять департамент соціальної політики ЧМР про проживання сестри у пансіонаті.

Встановивши, що виплату допомоги здійснено за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату та факту недобросовісності набувача, оскільки у ОСОБА_4 відсутній обов`язок по повідомленню департаменту соціальної політики ЧОР про перебування її сестри у державному закладі, і яка у даному випадку не є набувачем та отримувачем даних коштів, колегія суддів доходить висновку про відмову у стягненні з відповідача нарахованих і виплачених коштів.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що в позовній заяві міститься невірна інформація про особу відповідача, то колегія суддів звертає увагу, що вказана описка, яка міститься у змісті позовної заяви на результат розгляду справи по суті не впливає, оскільки судом першої інстанції встановлено особу відповідача з наявних у матеріалах справи паспортних даних ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Інші аргументи апеляційної скарги в частині наявності невідповідності позовної заяви вимогам статті 175 ЦПК України, спростовуються її змістом.

Щодо доводів апеляційної скарги про не надання можливості відповідачу особисто приймати участь в судових засіданнях, безпосередньо надати суду свої пояснення, докази і доводи по справі, то колегія суддів такі аргументи відхиляє як необґрунтовані, оскільки матеріали справи не містять клопотань відповідача про відкладення розгляду справи призначеного на 01 квітня 2021 року, про дату, час та місце проведення якого було належним чином повідомлено представника відповідача під розписку (а.с. 31 матеріалів за заявою про перегляд заочного рішення). Крім того представник відповідача приймав участь у судовому засіданні призначеному на 01.04.2021 року.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести

ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленим; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначені обставини в сукупності вказують на необґрунтованість позовних вимог Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, а тому висновок суду першої інстанцій про їх задоволення, є помилковим.

Відповідно до статті частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи , покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі, то з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь правонаступника ОСОБА_1 ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 3153 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - відмовити.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3153 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді