ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5663/20
Провадження № 2/210/594/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" вересня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Настич А. О., Драгуновій Я. М., Леоновій О.С.

за участі:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 17 жовтня 1970 року ОСОБА_11 одружилася з ОСОБА_12 , про що Дзержинським Рай бюро ЗАГС м. Кривий Ріг було зроблено актовий запис №1809. Від спільного подружнього життя з ОСОБА_12 народилося п`ятеро дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 помер, про що Відділом РАГС виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено актовий запис за №1409 та вказано причину смерті: механічна асфікція при здавленні грудей та черева, н/випадок в зв`язку з виробництвом.

Так, 23 серпня 2000 року директором ДП «РУ ім. Кірова» Наровлянським Ю.Г. було затвердженого акт про нещасний випадок №1-8. Згідно Акту про нещасний випадок, на дату нещасного випадку 10.08.2000 року, ОСОБА_12 працював на посаді підземного гірничого майстра на шахті ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова», мав загальний стаж роботи 27 років, стаж роботи за професією (посадою), під час якої стався нещасний випадок, - 25 років.Відповідно до п. 9 Акту про нещасний випадок медичний висновок про діагноз ушкодження здоров`я потерпілого смертельний.Згідно п. 10 Акту про нещасний випадок встановлено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці з кола працівників ДП «РУ ім. Кірова».

Так як нещасний випадок, що привів до смерті ОСОБА_12 відбувся 10 серпня 2000 року, то застосуванню підлягають норми ЦК Української PCP від 18.07.1963 M1540-VI (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

На теперішній час, в ході неодноразових реорганізацій правонаступником прав та обов`язків шахти ім. Артема Рудоуправління ім. Кірова стало Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Смертю ОСОБА_12 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 10 серпня 2000 року, позивачам, його дружині та дітям, було завдано глибоких моральних страждань. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому їх душевні страждання будуть тривати і надалі.

Так, ОСОБА_2 залишилася єдиною опорою для своїх п`ятьох дітей, двоє з яких, на день загибелі ОСОБА_12 , були неповнолітніми: ОСОБА_4 виповнилося 15 років, а ОСОБА_15 14 років.

Крім того, жахливі обставини смерті чоловіка спричинили постійні хвилювання, депресію, безсоння. ОСОБА_2 вимушена була спілкуватися з представниками державних та правоохоронних органів та близькими/знайомими, які задавали і продовжують задавати питання про те, що трапилося. До того ж, вона вимушена була повідомити своїм дітям, чому в них більше немає батька. Вона змушена знову згадувати весь жах втратити рідної людини, що призводить до негативних емоцій і порушення стосунків з оточуючими.

При цьому, діти ОСОБА_12 втратили рідну людину, люблячого батька, опору та моральну підтримку в житті, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків.

З огляду на вищезазначене, а також беззаперечний факт спричинення позивачам моральної шкоди, через відсутність належного дотримання положень з охорони праці, які призвели до смертельного нещасного випадку, а також загальні підстави деліктної відповідальності, вважають, що у суду є всі підстави стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 по 200 000 гривень кожному у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.

Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача просить відмовити в задоволені позовних вимог позивачів в повному обсязі, оскільки позов вважає безпідставним, таким, що не ґрунтується на нормах діючого в Україні законодавства. В обґрунтування відзиву зазначає, що події, які стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце до 01.01.2004р., тобто до набрання чинності ЦК України, а тому до вказаних правовідносин не може бути застосовано вимоги діючого Цивільного кодексу України.

Таким чином, положення діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства не містили норм, які б регламентували відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, або смертю фізичної особи членам його родини. А тому до вказаних правовідносин не може бути застосована ст. 440-1 ЦК УРСР в редакції 1963 року.

В позовній заяві Позивачі стверджують, що ПАТ «АМКР» нібито є правонаступником шахти ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова», а тому є належним відповідачем у справі, та саме на ПАТ «АМКР» покладено обов`язок з відшкодування моральної шкоди, завданої членам сім`ї ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 внаслідок нещасного випадку на випадку на виробництві, який мав місце на шахті ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова».

Сторона відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надали відзив та додаткові пояснення, як письмові так і усні в залі суду. Так, з вказаними позовними вимогами відповідач не погоджується, оскільки обов`язок відшкодовувати позивачам моральну шкоду, завдану внаслідок смерті працівника на виробництві на підприємстві шахти ім. Артема «РУ ім. Кірова», відсутній, оскільки ПАТ «АМКР» не є його правонаступником.

Після передачі 19.04.2001 об`єктів та певних виробничих потужностей Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» на баланс Відповідача не відбулося правонаступництва (передачі прав і обов`язків), а батько Позивачів на момент своєї смерті перебував у трудових відносинах саме з Державним підприємством «Рудоуправління імені Кірова».

Відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2011 по справі №Б38/330-10 ліквідовано юридичну особу Державне підприємство «Рудоуправління ім. Кірова».

Також, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа - Державне підприємство «Рудоуправління ім. Кірова» припинена, дата запису - 20 вересня 2011 року, номер запису 9006457. З цього вбачається, що Державне підприємство «Рудоуправління ім. Кірова» існувало до 2011 року та припинено без правонаступництва.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду Позивачів, Державне підприємство «Рудоуправління імені Кірова» на час роботи на якому батько позивачів помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, було ліквідовано без правонаступництва, а ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є його правонаступником.

З вищенаведеного слідує, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є неналежним відповідачем у цій справі та не може нести відповідальність перед Позивачами за смерть їхнього батька на виробництві під час виконання трудових обов`язків на шахті ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова», на якій останній працював, оскільки не є її правонаступником.

В судовому засіданні позивачі та їх представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримували, просили задовольнити.

В судовому засіданні 14.09.2021 року представник позивачів ОСОБА_7 виступив в судових дебатах, де просив за результатами розгляду справи задовольнити позовні вимоги, та просив закінчити розгляд справи у його відсутність.

Сторона відповідача в особі представника в судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що зазначила в судових дебатах, після чого надала заяву про подальше завершення розгляду справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з наступним:

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_12 працював нашахті ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова». Вказана обставина не заперечується жодною із сторін та підтверджується матеріалами справи (а.с. 34-35).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 помер (а.с. 53)

Згідно Акту про нещасний випадок від 23.08.2000 року, на дату нещасного випадку 10.08.2000 року, ОСОБА_12 працював на посаді підземного гірничого майстра на шахті ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова», мав загальний стаж роботи 27 років, стаж роботи за професією (посадою), під час якої стався нещасний випадок, - 25 років.Відповідно до п. 9 Акту про нещасний випадок медичний висновок про діагноз ушкодження здоров`я потерпілого смертельний.Згідно п. 10 Акту про нещасний випадок встановлено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці з кола працівників ДП «РУ ім. Кірова» (а.с. 34-35).

Вирішуючи питання щодо належності відповідача в даному випадку, суд виходить з наступного:

19.04.2001 Державним комітетом промислової політики України було видано наказ № 165 Про подальшу реструктуризацію Рудоуправління імені Кірова, згідно з яким частина майна ДП Рудоуправління ім. Кірова була передана на баланс КДГМК Криворіжсталь.

Вказаним наказом не було передбачено ліквідації 19.04.2001, а акт приймання-передачі основних фондів та інших статей балансу ДП Рудоуправління ім. Кірова, затверджений Заступником голови Держкомполітики України від 29.05.2001, не передбачав передання кредиторської заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється зі збереженням за новими підприємствами взаємних зобов`язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

Згідно із частинами 1 та 6 статті 34 Закону "Про підприємства в Україні" ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

У пунктах 2.1 та 4.1 Положення про порядок поділу підприємств і об`єднань та відокремлення від них структурних підрозділів і одиниць, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Міністерства статистики України, Антимонопольного комітету України від 20.04.1994 № 43/79/5 (далі - Положення; втратило чинність 25.08.2015) було закріплено, що відокремлення - це виділення зі складу підприємства (об`єднання) структурного підрозділу (одиниці) і створення на його базі самостійного підприємства або вихід підприємства зі складу об`єднань, зазначених у підпункті "б" пункту 3.1 цього Положення. Об`єктами відокремлення є структурні підрозділи та структурні одиниці відповідно до пункту 2.1 цього Положення, а також підприємства, що входять до складу об`єднань.

Розподільний баланс є документом, у якому, зокрема, визначено обсяг майнових прав та обов`язків, які перейшли до створеної шляхом виділу (виділення, відокремлення) юридичної особи. Між ДП РУ ім. Кірова та КДГМК "Криворіжсталь" (правонаступником якого є відповідач) розподільчий баланс не складався; було підписано тільки акт приймання-передачі основних фондів від 29.05.2001 року.

Крім того, у наказі Державного комітету Промислової політики України № 165 від 19.04.2001 йдеться про процес "реструктуризації" ДП "РУ ім Кірова" натомість відсутні відомості про реорганізацію. Згідно з пунктом 1.1 Наказу № 165 від 19.04.2001 майно ДП "РУ ім. Кірова" передається для цілей збільшення статутного фонду, тобто процедури злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення юридичних осіб - не відбувалось. При цьому ДП "РУ ім. Кірова" не було ліквідовано в 2001 році, ліквідація відбулась лише в 2011 році на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2011 по справі №Б38/330-10, копія якої долучена до матеріалів справи представником відповідача.

У відповідності до частини 4 статті 34 Закону України "Про підприємство в Україні" будь-яка реорганізація тягне за собою виключення об`єкта, що реорганізується, з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських організацій. При цьому ДП "РУ ім. Кірова" було визнано банкрутом через 10 років з моменту передачі активів і виключено з відповідного реєстру лише у 20.09.2011 році. Із вказаного вбачається, що в 2001 році реорганізація ДП "РУ ім. Кірова" не відбувалась, натомість йшов процес реструктуризації (передачі окремих активів на баланс КДГМК "Криворіжсталь"), який не передбачає правонаступництва.

Статтею 34 Закону України "Про підприємства в Україні" визначено, що в процесі приєднання одного підприємства до іншого, до останнього переходять усі майнові права і зобов`язання товариства, що приєднується підприємством. В даному випадку, шахта «Північна» була у складі ДП "РУ ім. Кірова", як структурний підрозділ, тобто шахта «Північна» - не була окремим підприємством, а відтак не приєднувалось до КДГМК "Криворіжсталь". В результаті не було приєднання в розумінні приписів законодавства, яке передбачає перехід прав та обов`язків, натомість передавалися активи і частина пасивів структурного підрозділу.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2011 по справі №Б38/330-10 (справа про банкрутство ДП "РУ їм Кірова") визнані грошові вимоги ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (як правонаступника КДГМК "Криворіжсталь") як кредитора ДП "РУ ім. Кірова" на суму 47 193 грн. 29 коп. (4 черга). Отже, у разі, якщо б існувало правонаступництво, ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" не могло заявити вимоги щодо особи, правонаступником якої воно є.

Слід також наголосити, що обставини правонаступництва Державного підприємства "Рудоуправління ім. Кірова" та ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" вже були предметом розгляду в судах, зокрема, постановою Верховного суду України від 14.09.2004 у справі № 2/310 за позовом Українсько-німецького підприємства ІнтерПІТ Лтд (правонаступником якої є ТОВ Компанія ІнтерПІТ ЛТД) до Міністерства промислової політики України та КДГМК Криворіжсталь, 3-тя особа ДП Рудоуправління ім. Кірова про стягнення суми було відмовлено у задоволенні вимог щодо стягнення з КДГМК Криворіжсталь суми збитків і вмотивовано це тим, що наказом № 165 від 19.04.2001 Про подальшу реструктуризацію Рудоуправління імені Кірова не передбачено ліквідацію ДП Рудоуправління ім. Кірова як юридичної особи з передачею його зобов`язань іншим особам, також, у справі № 212/2526/16-ц, за результатом розгляду якої було встановлено, що не знайшов свого підтвердження при розгляді справи факт правонаступництва ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" по відношенню до підприємства РУ ім. Кірова (постанова Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 по справі № 212/2526/16-ц, провадження №22ц/774/2027/К/16).

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є правонаступником шахти «ім. Артема» Рудоуправління ім. Кірова, отже не є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди Позивачу, отже позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до Відповідача не є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що сторона позивача жодним чином не спростувала обґрунтування відповідача та не надала доказів належності відповідача, до яких звернулась із позовними вимогами, а отже позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», в силу ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 22, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 268, 1167, 1168 ЦК України,ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві відмовити в повному обсязі.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко