Провадження № 2/750/2595/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Лось А.Ю.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради Неоменко Ю.А., ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про визначення порядку користування квартирою та про поділ особового рахунку на оплату комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

22.10.2021 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_4 , Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, в якому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_3 в користування житлову кімнату площею 17,5 кв.м. з балконом, а відповідачу - житлову кімнату площею 11,7 кв.м., та залишивши у загальному користуванні кухню 7,5 кв., вбиральню 1,4 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 8,1 кв.м., вбудовану шафу 0,7 кв.м. Крім того, ОСОБА_3 просив зобов`язати Комунальне підприємство «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради відкрити окремі особові рахунки по нарахуванню та оплаті житлово-комунальних послуг та послуг на утримання будинку і прибудинкової території на кожного мешканця квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 у розмірі 5/9 частини витрат та ОСОБА_4 у розмірі 4/9 частин витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що йому та відповідачу на праві спільної часткової власності відповідно 5/9 частини та 4/9 частини належить право власності на вищезазначену двохкімнатну квартиру. Оскільки виділити в натурі ізольовані приміщення (кімнати 17,5 кв.м. та 11,7 кв.м. відповідно) неможливо, а у сторін виникають спору щодо оплати комунальних послуг, позивач звернувся з позовом про встановлення порядку користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та просив суд встановити порядок користування квартирою, який зазначений у позовній заяві та зобов`язати відповідним чином розділити особові рахунки. Одночасно пояснив, що він фактично займає кімнату площею 17,5 кв.м., а відповідач - кімнату площею 11,7 кв.м. Такий порядок користування цією квартирою добровільно склався між сторонами. Спір пов`язаний із оплатою комунальних послуг.

Представник позивача позов також підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позовної заяви.

Представники відповідача Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради подали відзив на позовну заяву та просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради.

Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись із матеріалами справи і дослідивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 30.09.2019 року належить 5/9 частин у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.02.2004 року ОСОБА_4 належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.210 року спадкоємцями майна ОСОБА_5 є ОСОБА_4 на 1/9 частку майна, що складається з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проте останній свідоцтва про право на спадщину на 1/9 частку спірної квартири не отримав (а.с. 10).

Довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 09.09.2021 №7568 про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується реєстрація ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

Також встановлено, що спірна квартира складається із двох ізольованих житлових кімнат. Згідно з технічним паспортом, квартира є двокімнатною, житлова площа - 29,2 кв.м., у т.ч. 1-а кімната - 11,7 кв.м., 2-а кімната - 17,5 кв.м., кухня - 7,5 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральня - 1,4 кв.м., коридор - 8,1 кв.м., вбудованої шафи 0,7 кв.м. Загальна площа квартири - 50,4 кв.м (а.с. 12,13).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позову, про що подав відповідну заяву, тому сторони досягли згоди між собою щодо порядку володіння та користування квартирою, позовні вимоги в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою Закону визначено обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Виходячи з вказаних положень, з`явлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено що позивачем вносився б проект договору та виконувалася процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру.

Встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про визначення порядку користування квартирою та про поділ особового рахунку на оплату комунальних послуг, задовольнити частково.

Встановити порядок користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,5 кв.м. з балконом, ОСОБА_4 - житлову кімнату площею 11,7 кв.м. В загальному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити кухню 7,5 кв., вбиральню 1,4 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 8,1 кв.м., вбудовану шафу 0,7 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.12.2021.

Суддя Л.В. Карапута