Справа № 289/1586/21
Номер провадження 2-н/289/69/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ТОВ «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 5137,81 грн. та витрати з оплати судового збору.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 163, 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом і документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви про видачу судового наказу.

Згідно пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Крім того, платіжне доручення щодо сплати судового збору повинно відповідати вимогам заповнення реквізитів розрахункових документів і одним з реквізитів є «призначення платежу», тобто платник повинен заповнювати платіжне доручення таким чином аби надати повну інформацію про платіж, а також відомості про те, яка саме заява або позов оплачується судовим збором.

Як вбачається з доданого до заяви про видачу судового наказу платіжного доручення про сплату судового збору №8024 від 16.08.2021, останнє не містить відомостей про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З матеріалів доданих до заяви про видачу судового наказу вбачається відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність заборгованості боржника перед заявником, оскільки розрахункової відомості боргу суду не надано.

До того ж згідно вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Однак представником стягувача подано заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документами в одному примірнику, що позбавляє суд виконати вимоги ч. 2 ст. 169 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163, 165, 167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВ «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н. С. Сіренко