Справа №443/1476/16-ц
Провадження №2/443/85/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 грудня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представників позивача - адвоката Михайлюка Д.А.,

Калинець М.М..

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні заїздом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в якому просить усунути перешкоди у користуванні заїздом до житлового будинку по АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно зведеного гаражу по АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її син ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку він отримав в порядку спадкування, а друга половина житлового будинку належить на праві власності її чоловіку ОСОБА_5 . Відповідачі по справі є їхніми сусідами, з якими виник спір через спільний заїзд до житлового будинку, а саме ними самовільно побудовано гараж, що перешкоджає доступ транспорту до будинку сина. Даний спір виник багато років тому, який вирішувався виконкомом Ходорівської міської ради, а також в судових інстанціях, однак спір до цього часу залишається невирішеним.

Рішенням виконкому Ходорівської міської ради №466 від 18.10.1996 року відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний був знести до 26 грудня 1996 року самовільно побудований ним гараж, однак дане рішення він не виконав. Рішенням виконкому Ходорівської міської ради №77 від 23.03.2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 узаконено самовільно збільшені ним розміри даного гаражу по АДРЕСА_2 , який ним побудовано на спільному заїзді. Однак, її чоловік ОСОБА_5 не погоджуючись з даним рішенням оскаржив його до суду і постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2010 року визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Ходорівської міської ради №77 від 23.03.2007 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 », яким були узаконені збільшені розміри самовільно побудованого гаражу. На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2010 року Жидачівським районним судом було видано виконавчий лист, який був розглянутий XXXV сесії VI скликання Ходорівської міської ради, яка прийняла рішення №3515, яким скасувала рішення виконкому №77 від 23.03.2007 року. Також, Ходорівською міською радою направлено на адресу відповідача ОСОБА_4 лист від 29.01.2015 року за №50, яким зобов`язано пана ОСОБА_3 в місячний термін виконати п.2 рішення виконкому Ходорівської міської ради від 18.10.1996 року «Про влаштування спільного заїзду», тобто знести самовільно зведений гараж, однак відповідачі на даний лист не звертають уваги, самовільно зведений ними гараж на даний час залишається на місці, чим перешкоджає заїзду до їхнього житлового будинку.

Відтак, позивач змушений звертатися до суду за захистом свого майнового інтересу.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 02.11.2017 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження керівника апарату Жидачівського районного суду Львівської області №211 від 04 серпня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року головуючим у справі призначено суддю Жидачівського районного суду Львівської області Сливку С.І.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 07 серпня 2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 09.10.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні заїздом зупинено до встановлення та вступу у справу правонаступників, після смерті ОСОБА_4 .

13.10.2020 року завідувачем Жидачіської ДНК листом №306/02-14 від 13.10.2020 року повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в Жидачівській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилася.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.10.2020 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні заїздом.

Ухвалою від 29.06.2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні заїздом в частині позовних вимог до ОСОБА_4 - закрито.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву та клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що у відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України справу можливо слухати за згодою представників позивача у відсутності відповідача (заочний розгляд), оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши вступне слово представників позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку НОМЕР_1 з відповідною частиною надвірних споруд, який розташовний на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.11.2003 року (а.с.14).

Як видно з рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів №466 від 18.10.1996 року «Про заїзд до будинку по АДРЕСА_1 » (а.с.3), розглянувши заяву п. ОСОБА_5 , який проживає у АДРЕСА_1 на основі акту узгоджувальної комісії, виконком Ходорівської міської ради народних депутатів вирішив:

1.Самовільно захоплену земельну ділянку площею 759 м2 вилучити із користування п. ОСОБА_7 , що проживає у АДРЕСА_5 ;

2.Закріпити за п. ОСОБА_7 земельну ділянку площею 1110 м2 згідно кадастрової книги та долучити земельну ділянку площею 262 м2, що знаходиться перед житловим будинком по АДРЕСА_5 і надати в приватну власність земельну ділянку площею 1372 м2;

3.Дозволити Стрийському МБТІ та Ходорівській кадастровій групі виготовити технічну документацію на присадибну ділянку по АДРЕСА_5 ;

4.п.Стегнію розібрати самовільно побудований гараж до 26.11.1996 року, та попередити у випадку невиконання даного терміну притягнути п.Стегнія до адміністративної відповідальності;

5.Долучити п. ОСОБА_8 земельну ділянку площею 61,0 м2 для будівництва гаражу, згідно проекту;

6.Надати земельну ділянку для утворення проїзду загального користування шириною 3,0 м2 з АДРЕСА_2 до присадибної ділянки п. ОСОБА_5 згідно схеми забудови;

7.Дозволити Стрийському МБТІ провести зміни в техдокументації і надати новий будинковий номер по АДРЕСА_6 ..

Одночасно рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів №466 від 18.10.1996 року «Про влаштування спільного заїзду» (а.с.69), розглянувши акт обстеження комісії по розгляду спірного питання заїзду до присадибної ділянки гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 і гр. ОСОБА_4 та беручи до уваги заяви гр. ОСОБА_11 №471 від 23.09.1996 року і гр. ОСОБА_9 №282 від 20.05.1996 р. вирішено:

1.Для влаштування спільного заїзду шириною 3 м. до присадиби гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_4 зі сторони вул.І.Франка вилучити із землекористування гр. ОСОБА_10 частину земельної ділянки площею 17 м2.;

2.Зобов`язати гр. ОСОБА_4 знести самовільно побудований гараж до 26.12.1996 року згідно рішення Львівського обласного суду;

3.Дозволити Стрийському МБТІ та Ходорівській кадастровій групі виготовити необхідну технічну документацію на присадибну ділянку гр. ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_9 ..

Згідно рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №77 від 23.03.2007 року (а.с.10) «Про розгляд заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 » вирішено:

1.Узаконити самовільно збільшені розміри житлового будинку, а саме: про проекту 9,0 х 7,6м., фактично 10,13 х 10,15 м. та гаражу по проекту 4,00 х 3,00 фактично 7,00 х 3,27 м. по АДРЕСА_2 ;

2.ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не допускати в дальнійшому будь-якої самовільної забудови.

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2010 року по справі №9998/09/9104, яку залишено без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 77 від 23 березня 2007 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » (а.с.6-7).

Статтею 82 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування.

Так, зокрема обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Львівським апеляційний адміністративним судом під час розгляду справи №9998/09/9104 встановлено, що «у мотивувальній частині ухвали судової колегії в цивільних справах Львівського обласного суду від 25 грудня 1995 року зазначено, що з висновку узгоджувальної комісії Ходорівської міськради від 11 квітня 1995 року вбачається, що в`їзд до будинку ОСОБА_12 слід влаштувати з АДРЕСА_6 , який існував з 1957 року попри садибу ОСОБА_4 , а у зв`язку із незаконним будівництвом гаражу ОСОБА_3 слід побудувати гараж в іншому місці визначеному відповідними службами. На виконання висновку узгоджувальної комісії, рішенням Ходорівського міськвиконкому № 254 від 19 липня 1995 року, ОСОБА_4 зобов`язано в 10-денний термін розібрати частину господарської будівлі на ширину 1 м 40 см, яка побудована на проїжджій частині дороги загального користування. Рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів № 466 від 18 жовтня 1996 року «Про заїзд до будинку по АДРЕСА_1 » зобов`язано ОСОБА_3 розібрати самовільно побудований гараж до 26 листопада 1996 року та надано земельну ділянку для утворення проїзду загального користування шириною 3 м з АДРЕСА_6 до присадибної ділянки ОСОБА_5 згідно схеми забудови. Таким чином, прийняття відповідачем рішення № 77 від 23 березня 2007 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 » є не обґрунтованим, тобто таким що прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), зокрема без врахування чинного рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів № 466 від 18 жовтня 1996 року «Про заїзд до будинку по АДРЕСА_1 » та обставин встановлених вищевказаним судовим рішенням. Також, на думку колегії суддів варто зазначити, що згідно схеми забудови земельної ділянки ОСОБА_13 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 вбачається наянвість спільного проїзду до житлового будинку позивача» (а.с.7).

Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно ст. 18 ЦПК України передбачено, що при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України.

Рішенням Ходорівської міської ради №3515 XXXV сесії VI скликаннявід 27.01.2015 року «Про розгляд виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області від 18.02.2014 року по справі «2-а-5/08 та скасування рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради «77 від 23.03.2007 року» скасовано рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №77 від 23.03.2007 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » в частині узаконення самовільно збільшених розмірів гаражу на АДРЕСА_2 (а.с.8).

Відповідно до частини першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Статтею 104 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

Відповідно до частин першої, четвертої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

Відповідно до листа Жидачівської районної державної адміністрації №02-17/69 від 11.01.2017 року, який адресований департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації та ОСОБА_4 стосовно будівництва гаража на місці господарської будівлі в АДРЕСА_2 , останніх повідомлено, що при розгляді даного питання звертають увагу на лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.02.2013 року №7/14-1992, в якому зазначено, що гараж і житловий будинок по АДРЕСА_2 є у власності, що підтверджується витягом з реєстру прав на нерухоме майно №11965427 від 27.09.2006 року. Рішенням Жидачівського районного суду від 23.12.2008 року по справі №2-18/08 визнано право власності, зокрема на вказаний гараж та житловий будинок. Таким чином, гараж і житловий будинок в своїх існуючих розмірах розташовані на земельній ділянці розміри якої були визначені планом земельної ділянки (за погодженням районного архітектора 10 лютого 1971 року) визнані судом як об`єкти права власності, тобто відповідно ст.331 Цивільного кодексу України є нерухомим майном. Спірні питання, пов`язані з об`єктамии на праві приватної власності вирішуються в судовому порядку (а.с.37).

Згідно листа Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області від 16.03.2017 року №02-17/730, який адресований ОСОБА_4 , останнього повідомлено, що на його неодноразові звернення стосовно планів забудови земельних ділянок по АДРЕСА_6 та по АДРЕСА_7 були надані вичерпні відповіді.

Відповідно до плану забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 (забудівник ОСОБА_4 ) в`їзд на земельну ділянку передбачено з АДРЕСА_6 .

Відповідно до плану забудови земельної ділянки по АДРЕСА_7 (нова адреса: АДРЕСА_1 , забудовник ОСОБА_12 ) проїзд передбачено з АДРЕСА_7 .

Коментарі на лист від 12.1.22006 року №126 щодо відповідності самовільно збудованих будівель вимогам ДБН-360-92** сектор не надає, оскільки будівлі, які розташовані на земельні ділянці по АДРЕСА_2 є у Вашій власності, в тому числі гараж і житловий будинок.

Спірні питання, пов`язані з об`єктами на праві приватної власності вирішуються тільки в судовому порядку.

При вирішенні спірних питань в судовому порядку рекомендуємо залучати головного архітектора, як спеціаліста по питанню містобудування та архітектури (а.с.36, 87).

Стрийське МБТІ листом №160 від 20.12.1994 року на заяву ОСОБА_5 про спільний проїзд до будинку АДРЕСА_1 повідомлено останнього, що по архівних матеріалах бюро згідно проекту забудови райархітектора і рішення Ходорівської міської ради №120 від 9.09. виданих ОСОБА_12 під новобудову виділений проїзд на АДРЕСА_7 через подвір`я ОСОБА_14 .

План земельної ділянки житлового будинку АДРЕСА_8 для ОСОБА_15 22.12.92 р. по її замовленню в існуючих межах з нанесенням огорож, воріт і хвіртки і являється технічним і земельно-обліковим документом та систему проїздів не вирішує (а.с.73).

Згідно листа Ходорівської міської ради №50 від 29.0.12015 року, який адресований ОСОБА_4 , останнього повідомлено, що розглянувши його аяви вх.№6 від 15.01.2015 року та вх.№46 від 29.01.2015 року, що відповіді на поставлені у них питання, Ходорівською міською радою були надані в межах компетенції міської ради, у листі від 31.12.2014 року №846 та у відповідях на подані Вами заяви впродовж 2012-2014 років.

Щодо підписання представником Ходорівської міської ради акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання повідомлено, що згідно акту обстеження від 31.10.2013 року встановлено, що між суміжними землекористувачами (згідно абрису земельної ділянки) від А до В проходить спільна межа землекористувачів громадянина ОСОБА_16 та громадянина Л.Калинця. Суміжний землекористувач ОСОБА_17 відмовляється від погодження межі, у зв`язку з не вирішеним питанням спільного заїзду до присадибної ділянки з АДРЕСА_6 .

Виходячи з вищевикладеного, підписання представником Ходорівської міської ради акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання можливе лише після вирішення питання спірного заїзду із суміжним землекористувачем у судовому порядку.

Крім того, на виконання виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області від 18.02.2014 року по справі №2-а-5/08, рішенням №3515 XXXV сесії VI скликання Ходорівської міської ради від 27.01.2015 року «Про розгляд виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області від 18.02.2014 року по справі «2-а-5/08 та скасування рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради «77 від 23.03.2007 року», скасовано рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №77 від 23.03.2007 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » в частині узаконення самовільно збільшених розмірів гаражу на АДРЕСА_2 ».

Беручи до уваги вищевикладене, Ходорівська міська рада зобов`язує ОСОБА_4 в місячний термін виконати п.2 рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів від 18.10.1996 року №466 «Про влаштування спільного заїзду» (а.с.4).

Як вбачається з листа Ходорівської міської ради №51 від 29.01.2015 року, який адресований ОСОБА_5 , останнього повідомлено, що Ходорівською міською радою направлено на адресу громадянина ОСОБА_4 лист від 29.01.2015 року за №50, яким зобов`язано в місячний термін виконати п.2 рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів від 18.10.1996 року №466 «Про влаштування спільного заїзду». Після закінчення вказаного терміну Ви будете мати можливість звернутися до суду із відповідним позовом про знесення самовільного побудованого гаража гр. ОСОБА_4 (а.с.5).

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Ходорівської міської ради №684 від 24.09.2015 року, який адресований ОСОБА_5 , яким останнього повідомлено, що на його адресу разом із листом від 29.01.2015 року №51 надіслано рішення XXXV сесії VI скликання Ходорівської міської ради від 27.01.2015 року №3515 «Про розгляд виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області від 18.02.2014 року по справі «2-а-5/08 та скасування рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради «77 від 23.03.2007 року», яким скасовано рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради №77 від 23.03.2007 року «Про розгляд заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » в частині узаконення самовільно збільшених розмірів гаражу на АДРЕСА_2 .

Також надіслано копію листа Ходорівської міської ради від 29.01.2015 року за №50, який направлено на адресу громадянина ОСОБА_4 та яким його зобов`язано в місячний термін виконати п.2 рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів від 18.10.1996 року №466 «Про влаштування спільного заїзду», а саме знести самовільно побудований гараж. Після закінчення вказаного терміну Ви маєте можливість звернутися до суду із відповідним позовом про знесення самовільного побудованого гаража ОСОБА_4 .

Звертають увагу на те, що вищевказане рішення виконкому гр. ОСОБА_4 не виконано по сьогоднішній день, і він безперервно звертається до міської ради та у різні правоохоронні та державні органи з різноманітними скаргами на рішення Ходорівської міської ради, що стосуються даної справи.

Буручи до уваги вищевикладене, з метою виконання в повному обсязі рішень виконавчого комітету Ходорівської міської ради, рекомендує у найкоротший термін звернутися до суду із відповідним позовом, що усунення перешкод у користуванні Вашим майном, в іншому випадку міська рада буде змушена прийняти відповідні рішення щодо узаконення даного гаражу (а.с.11).

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №6від 30березня 2012року «Пропрактику застосуваннясудами ст.376ЦК України(проправовий режимсамочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Знесення нерухомості, збудованої з істотними відхиленнями від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Окрім того, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №6363/3541/17.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо (постанова Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №323/266/18-ц.

Із наявних у матеріалах справи фотокопій (а.с. 153-155) вбачається, що внаслідок самовільно збільшених розмірів гаража відповідачем, позивач позбавлений можливості користуватися спільним заїздом.

При цьому суду зазначає, що ОСОБА_3 є належним відповідачем у справі, оскільки він разом із ОСОБА_4 звертався із заявою про узаконення самовільно збільшених розмірів будинку та гаражу по АДРЕСА_2 , постійно проживає за вказаною адресою, а тому фактично вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивач довів належними та допустимими доказами факту здійснення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме влаштування самовільно збільшених розмірів гаража, що перешкоджає позивачу користуватись заїздом до його майна (будинку), в добровільному порядку відповідач не усунув наявних перешкод, хоча останнього зобов`язано усунути вказані перешкоди, а тому суд прийшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) усунути перешкоди ОСОБА_18 в користуванні заїздом до житлового будинку по АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно зведеного гаражу по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 копійок витрат на сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2021 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка