Ухвала

Іменем України

20 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 296/11800/19

провадження № 61-14901ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євгена Івановича про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44681907 від 18 грудня 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є. І., скасувати запис про право власності № 29513471 від 12 грудня 2018 року, за яким в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 19 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44681907 від 18 грудня 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є. І. Визнано право власності за ОСОБА_1 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні позову в частині скасування запису про право власності № 29513471 від 12 грудня 2018 року, за яким в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , внесений державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є. І. відмовлено.

16 лютого 2021 року ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» залишено без руху з підстав несплати судового збору та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ТОВ «Кредитні ініціативи» необхідно було сплатити 11 107,77 грн судового збору (за 1 вимогу немайнового характеру - визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 1152,60 грн (768,40 грн за подання до суду першої інстанції вимоги немайнового характеру фізичною особою х 150 %) та за вимогу майнового характеру - визнання права власності - 9 955,17 грн (1 % від ціни позову, що підлягав сплаті до суду першої інстанції х 150 %). Як вбачається з матеріалів справи ринкова вартість квартири, на яку, відповідно до поданої заяви про збільшення позовних вимог від 04 червня 2020 року позивач просив визнати право власності становить 663 678 грн (1% від ціни позову становить - 6 636,78 х 150 % = 9 955,17 грн).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду апеляційної інстанції від 26 лютого 2021 року ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало 30 березня 2021 року.

На виконання вимог ухвали Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2021 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направлено заяву про усунення недоліків з платежем № 39920 від 01 квітня 2021 року на суму 1 152,60 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 19 січня 2021 року визнано неподаною та повернуто особі, що її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник не усунув в повній мірі недоліки апеляційної скарги в строк, встановлений ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 лютого 2021 року.

27 серпня 2021 року Михніцький Г. Ю. , який діє від імені ТОВ «Кредитні ініціативи», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у зазначеній вище справі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що оскаржувану ухвалу заявник отримав 10 серпня 2021 року. На підтвердження надано докази.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Житомирського апеляційного суду постановлено 08 квітня 2021 року та оприлюднено 09 квітня 2021 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільної процесуальних правовідносин та їх гарантій.

До ознак, що характеризують правосуддя, відноситься, у тому числі, здійснення правосуддя тільки у передбаченому законом порядку (процесуальна форма). При цьому під правосуддям необхідно розуміти не лише діяльність суду щодо вирішення спору про право, але й обов`язкове дотримання процесуальної форми, в якій не просто передбачені порядок і послідовність вчинення процесуальних дій, а й відображено вимоги справедливих (належних) судових процедур.

При цьому цивільна процесуальна форма завжди обов`язково має нормативний і системний характер. По-друге, вона, по суті, передбачає «алгоритм» поведінки кожного суб`єкта при розгляді та вирішенні цивільної справи (у тому числі і суду). По-третє, становить гарантію дотримання законності, оскільки її недодержання призводить до різних негативних наслідків.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Відповідно до частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, в тому числі, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка у свою чергу регулює питання залишення позовної заяви без руху, повернення заяви.

В оцінці доводів касаційної скарги про те, що судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі підлягав сплаті у розмірі за ставками, визначеними за подання позову немайнового характеру, Верховний Суд врахував таке.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір не повинен обмежувати право заявника на доступ до правосуддя, його розмір має бути розумним. Водночас, судовий збір виконує роль обмежувального заходу, який попереджає подання необґрунтованих й безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Підпунктами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки справляння судового збору за подання до суду позовної заяви майнового та немайнового характеру. Розмір судового збору визначається у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Критеріями визначення характеру пред`явленої позовної вимоги як майнової або немайнової предмет спору, ціна позову та правова природа процесуальної вимоги, викладеної у позовній заяві.

Згідно з пунктами 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Позовна вимога майнового характеру - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає майнове благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір передбачає можливість визначення ціни пред`явленого позову. Видами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з набуттям прав власності на певне майно, зокрема й грошові суми.

Судовий збір за подання позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомого майна - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні пред`явленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом потрібно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) та від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20).

Позивач звертаючись у суд, зокрема просив визнати за ним право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка підлягає вартісній оцінці, тобто пред`явлено позовну вимогу майнового характеру.

Враховуючи наведене, під час постановлення оскарженої позивачем ухвали від 08 квітня 2021 року апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України, для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги у зв`язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги, у визначеному судом розмірі виходячи із вимог позову майнового характеру.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» строк на касаційне оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євгена Івановича про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності та визнання права власності - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко