Справа № 459/2836/21
Провадження № 2/459/941/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 грудня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельникович М.В.

з участю секретаря Горощук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконанню.

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2021 року позивач, звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №56567, виданий 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову послався на те, що про існування заборгованості він дізнався після отримання Постанови ВП №66465526 від 11.08.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. якою було відкрито виконавче провадження. Стверджує, що жодних кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» він не укладав, ніяких інших зобов`язань перед відповідачем у нього не має. Виконавчого напису нотаріуса №56567, що виданий 11.06.2021 року він не отримував та про його уснування він не знав. На його звернення до приватного нотаріуса з проханням надати копію виконавчого напису відреаговано не було. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенянням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору при наявності безспірності заборгованості перед стягувачем та з дотриманням ним строків звернення. Таким чином вважає, що виконавчий напис вчинений із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, тому просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 08.09.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 11:00 год 05 жовтня 2021 року з повідомленням сторін, який в подальшому ухвалою суду був відкладений на 15.11.2021 р. у зв`язку із неявкою сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду та необхідністю повторного витребування документів.

28.09.2021року позивач подав заяву до суду про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 28.09.2021р. задоволено заяву про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у вказаному виконавчому провадженні.

15.11.2021 року розгляд справи було повторно відкладено з метою витребування документів на 08.12.2021 року.

08.12.2021 року сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання ним поштової кореспонденції 20.09.2021 року (а. с. 24) та довідка про доставку електронного листа (а.с.76). Відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А. А., в судові засідання 05.10.2021 року, 15.11.2021 року та 08.12.2021 року не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., у судові засідання 05.10.2021 року, 15.11.2021 року та 08.12.2021 року не прибула, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, останнє повернулося у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла.

Відтак, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача та третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів для розгляду справи по суті.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Частиною 1 ст.280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що у відповідності до кредитного договору №121/11/08-Ф від 08.09.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит в сумі 30000,00 грн. із строком повернення до 08.09.2011 року (а.с.60-61).

Згідно договору про відступлення права вимоги № GL6N016600 від 06.05.2020 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра»» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінас» правонаступником всіх прав та обов`язків за кредитними договорами ПАТ «КБ «Надра»» є ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінас» (а.с.62-63).

ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінас» зверталося із претензією до ОСОБА_1 щодо добровільної сплати заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с.65-66). Проте доказів надсилання та отримання позивачем листа суду не надано.

02.06.2021 року ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінас» звернулося із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису щодо кредитного договору №121/11/08-Ф від 08.09.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 30000,00 грн. (а.с.64).

11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 56567 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №121/11/08-Ф від 08.09.2008 року, укладеним з ПАТ КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № GL6N016600 від 06.05.2020 року є ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінас». У даному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 06.05.2020 р. по 26.05.2021 р.; сума заборгованості становить 30 000 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 30 000,00 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису зі стягувача стягнено 500 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

11.08.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №66465526 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 30500,00 грн. (а. с.7).

Цього ж дня приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем, у виконавчому провадженні ВП №66465526, була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 3050 грн. (а. с. 10).

20.08.2021 р. вищевказаним приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису від 11.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В та зареєстрованого в реєстрі за №56567 щодо стягнення заборгованості в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» у сумі 34 453,00 грн. (а. с. 11-12).

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок).

Статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Саме до таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі № 61-884св17.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р. (надалі Перелік документів).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Відтак, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду від 05 грудня 2018 року (постанова у справі № 756/7916/15-ц) суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із заборгованістю, оскільки зазначає, що жодних договорів з ТзОВ Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не укладав. Також суду не надано доказів того, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом було проведено перевірку та встановлено факт безспірності боргу. Крім цього, відповідачем не було представлено суду доказів на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення стягувача про наявність заборгованості.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 3.2 глави 16 Порядку №296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р. (надалі Перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якою стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 ЗУ «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили, тим самим встановивши обов`язок для стягувача для одержання виконавчого напису надавати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса вказано, що нотаріус керувався ст. ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172.

Таким чином, нотаріус в день вчинення виконавчого напису 11.06.2021 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, отже нотаріус повинен був відмовити стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм ЗУ «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду , право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи

Згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 с ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 76 - 81, 258, 259, 263, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною і зареєстрований в реєстрі за №56567, про звернення стягнення з ОСОБА_1 (РОНКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, 04053), заборгованості у сумі 30 0000,00 грн. за кредитним договором №121/11/08-Ф від 08.09.2008 року, укладеним з ПАТ «Комерційний банк Надра», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № GL6N016600 від 06.05.2020 року є ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінас».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ЄДРПОУ 39508708, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, 04053) на користь держависудовий збір в розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 13.12.2021 року.

Суддя: М. В. Мельникович