ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1296/20
Провадження № 22-ц/4820/1819/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання: Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року (суддя Кускова Т.В.) у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року Орган опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову, пред`явленого до суду 25.09.2020 року, позивач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до довідки Красилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05.12.2019 року № 1651/15.10.4-36. записаний за ч. 1 ст. 135 СК України.

Діти з 04.12.2019 року перебувають на обліку у службі у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує належних умов проживання, необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, Старший син ОСОБА_3 постійно проживає у своєї бабусі (матері покійного батька дитини). ОСОБА_1 не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. При цьому відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, в будинку, який розташований в с. Котюрженці, в якому проживає ОСОБА_1 відсутнє газопостачання та водопостачання, яке відключене відповідними організаціями за борги, ОСОБА_1 та її співмешканець не працевлаштовані, в господарстві не утримують будь-якої живності.

Таким чином, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд позов задовольнити.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року позов задоволено.

ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 1160 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 25 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 890 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 25 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1680 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі.

Зазначає, що вона алкогольними напоями та наркотичними засобами не зловживає, її житло повністю відповідає санітарним умовам, неофіційно працює, отримує дохід.

Посилається на те, що згідно довідки Красилівської ЦРЛ від 24.02.2021 року та від 03.02.2021 року на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Менший син ОСОБА_4 перебуває у зв`язку з його відібранням від неї у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» і знаходиться на повному державному вихованні. При цьому, вона постійного його провідує, передає йому одяг та продукти харчування та інші необхідні речі, цікавиться його розвитком станом здоров`я, в 2020 році вона відвідала сина 6 разів, а з 01.01.2021 року по 24.02.2021 року 3 рази.

Вказує, що старший син ОСОБА_3 навчається в Подільському спеціальному навчально реабілітаційному соціально економічному коледжі.

Звертає увагу, що вона своїми дітьми цікавиться, спілкується з ними, забезпечує одягом, харчуванням, проявляє материнську любов та піклування, не ухилялася та не ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дітей.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до довідки Красилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05.12.2019 року № 1651/15.10.4-36. записаний за ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідач безвідповідально відноситься до своїх дітей, не цікавиться їх життям, розвитком та станом здоров`я, не спілкується з ними, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Дані обставини підтверджуються: поясненнями представника позивача, свідоцтвами про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 виданим 21.08.2020 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) (а.с.9), ОСОБА_3 № 162264 виданим 08.11.2004 року Котюржинецької сільською радою Красилівського району Хмельницької області (а.с.12), свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 виданим 11 листопада 2019 року Виконавчим комітетом Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с.11), довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 (а.с.14), рішенням виконавчого комітету Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області № 235 від 11.08.2020 року про відібрання у ОСОБА_1 дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.17-19), наказом начальника служби у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації № 29-сжо від 04.12.2019 року про взяття на облік ОСОБА_4 (а.с.20), актами обстеження умов проживання від 14.11.2019 року, 08.02.2020 року, 08.04.2020 року, 10.04.2020 року, 18.06.2020 року, 31.07.2020 року (а. с. 21 - 27), довідками-характеристиками сільського голови Котюржинецької сільської ради № 516 від 05.12.2019 року та № 272 від 13 серпня 2020 року на ОСОБА_1 (а.с.28-30), листом головного лікаря Красилівської ЦРЛ № 940 від 25.11.2019 року про обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 та визначення яких соціальних послуг потребує сім`я, доповідною запискою головного лікаря КНП «Красилівського Центру ПМСД» (а. с. 31), заявою ОСОБА_3 до сільського голови від 31.07.2020 року про вчинення відносно нього насильства співмешканцем матері (а. с. 34), заявою від 13.08.2020 року ОСОБА_6 (бабусі ОСОБА_3 ) про дозвіл на тимчасове проживання у її сім`ї ОСОБА_3 (а. с. 35), заявою ОСОБА_1 від 13.08.2020 року про згоду на влаштування ОСОБА_4 у дитячий заклад «Берізка» (а.с.36), актом проведення оцінки рівня безпеки ОСОБА_4 від 04.09.2020 року (а. с. 37 - 54), постановою про накладення адміністративного стягнень на ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року (а.с.59), постановами про накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_7 (співмешканця ОСОБА_1 ) від 25 листопада 2019 року (а.с.65), від 25 листопада 2019 року (а. с. 70), висновком № 43/19-43-2440/2020 від 03.09.2020 року Красилівської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а. с. 73 75).

Всі вище перелічені докази свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не піклується про життя та здоров`я власних дітей.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, її твердження у відзиві про те, що вона піклується про дітей, спростовуються письмовими доказами по справі, які визнані судом належними і допустимими доказами.

З таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. (пункти 1)-6) частини першої статті 164 СК України)

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що:

«ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, місцевий суд не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно синів, позивачем не надано».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) вказано, що:

«позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100)».

Хмельницький апеляційний суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування, вважає, що він є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення матері до виховання синів, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість матері, а також установлення факту саме ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків).

Крім того, висновок органу опіки та піклування, яким визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав, не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав, оскільки такий висновок має рекомендаційний характер, що також підтверджується положенням частини шостої статі 19 СК України, згідно якої суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Проте, у матеріалах справи відсутні достатні докази ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідач вказує, що вона бажає приймати участь у вихованні синів.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 заперечує проти позбавлення батьківських прав, що свідчить про її інтерес до своїх дітей.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, відповідач усвідомив свою поведінку та не бажає уникати виконання своїх батьківських обов`язків, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. В зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 6343 грн. 84 коп. судового збору, апеляційну скаргу задоволено повністю, тому з держави слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 6343 грн. 84 коп.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Органу опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_3 , виданий Красилівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 29 вересня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) 6343 грн. 84 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному

Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк