Справа № 234/8879/21
Провадження № 2/234/3373/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Костюкова Д.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 234/8879/21 за позовом ОСОБА_1 до Ясногірської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ясногірської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок. Позовна заява вмотивована тим, що 01.04.1992 року він набув право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1992 року, посвідчений Третьою краматорською ДНК, р. № 482. Належність йому цієї частки будинку також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Його місце мешкання зареєстровано за цією адресою та фактично він там і проживає разом з родиною. Але він втратив оригінал зазначеного договору купівлі-продажу будинку. З метою відновлення правовстановлюючих документів він звернувся до нотаріуса за дублікатом зазначеного договору, на що отримав відповідь про неможливість видачі дублікату через знаходження архіву на тимчасово окупованій території у м. Донецьку. Звернувшись до управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади за витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він отримав відмову у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документу. Просить визнати за ним право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями.

Ухвалою Краматорського міського суду від 12.07.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копії якої були направлені до відома сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надходило.

Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч. 3, 5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони послалися як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру зборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1992 року зареєстрована Ѕ частка будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу, відповідно до якої совхоз «Ясногоровський» продав, а ОСОБА_1 придбав Ѕ частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого майнового права і інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року по справі № 161/12411/17 зазначено, що стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу.

Аналіз змісту статті 392 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 328 ЦК України дає підстави для висновку, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України у випадку оспорювання чи невизнання її права іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує право власності. При цьому право на звернення з такими вимогами має саме особа, яка уже є власником майна, набувши його раніше на законних підставах.

У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) зазначено, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що в інший спосіб позивач не може підтвердити та реалізувати своє право, яке гарантоване йому державою та законодавством України, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15,16, 328,392 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Ясногірської селищної ради (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Краматорськ, вул. Миколаївська,165) про визнання права власності на житловий будинок, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Г.Костюков