КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Нікітіною-Дудіковою Ганною Юріївною, яка діє на підставі договору, про відмову від позову за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Київська міська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: КМР, в якому просив: зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :82:136:0011, яка належить йому на праві приватної власності, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загального користування (проїзду) загальною площею 0,0084 га у Печерському р-ні м. Києва (обліковий код 82:136:0048) та приведення її у належний для використання за призначенням стан.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0653 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер: :82:136:0011. Проїзд до його землеволодіння передбачений з АДРЕСА_1 , який розташований між земельними ділянками за кадастровими номерами: :82:136:0009 та :82:136:0090, був самовільно захоплений відповідачами (т. 1 а.с. 3-7).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа КМР про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :82:136:0011, яка належить йому на праві приватної власності.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загального користування (проїзду) загальною площею 0.0084 га у Печерському районі м. Києва (обліковий код 82:136:0048) та привести її у належний для використання за призначенням стан. Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 1 а.с. 161-167).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує, що позивач не довів, що йому створюються перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою. Відсутні докази того, що позивач не має можливості користуватися та/або розпоряджатися своєю земельною ділянкою. Відсутні докази того, що позивач не може потрапити до свого будинку. Відсутні докази того, що позивач звертався до ОСОБА_2 за відновленням свого права, або ОСОБА_2 створював позивачу перешкоди щодо проходу до своєї земельної ділянки. Натомість, саме позивач встановив суцільний паркан на межі земельної ділянки :82:136:0090, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.46). Наявність паркану також зображено та підтверджується погодженою відповідними органами топографічною зйомкою земельної ділянки, що ОСОБА_2 замовляв у вересні 2020 року.

Разом з тим, позивач, також, має вільний доступ до своєї земельної ділянки з боку АДРЕСА_2 , доказом чого є Витяг з чергового кадастрового плану від 10.12.2020, що є в матеріалах справи та фото с гугл мапи станом на 2015 рік, що підтверджують наявність проходу та хвіртки, як зі сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки так і з боку АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 172-189).

Також, ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та припис, складені за результатами Акту перевірки від 17.07.2020, визнано незаконними та такими, що підлягають скасуванню, винесення рішення на підставі даного Акту також не можна визнати законним. Крім того, судом не встановлено обставини того, що відповідачами самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 0,0084 га у Печерському р-ні м. Києва (обліковий коді 136:0048) та не вказано, які дії мають вчинити відповідачі для приведення спірної земельної ділянки у належний стан (т. 1 а.с. 199-209).

27.09.2021 ОСОБА_1 було направлено на електронну адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в якому зазначає, що відповідачами порушується право позивача на використання своєї земельної ділянки за її цільовим призначенням, тому він має право звертатися з позовом про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку у порядку ст. 152 ЗК України, оскільки таким її зайняттям порушується його право на доступ та користування його власністю (т. 2 а.с. 22-26).

15.11.2021 представником ОСОБА_1 - Нікітіною-Дудіковою Г.Ю. подано заяву, в якій просить прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі № 757/57898/20-ц за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Київська міська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Вказує, що наслідки відмови від позову ОСОБА_1 зрозумілі та роз`яснені.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Нікітіна-Дудікова Г.Ю. підтримала подану заяву про залишення позову без розгляду та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 , та представник КМР - Подоляк Р.Ю. не заперечували проти поданої заяви про залишення позову без розгляду.

Вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про відмову від позову, апеляційний суд доходить висновку про її задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Як видно із змісту заяви позивача ОСОБА_1 про відмову від позову, вона відповідає вимогам ст.ст. 206, 207 ЦПК України.

Наслідки відмови від позову ОСОБА_1 роз`яснені судом.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, тому заява ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 373, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Київська міська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Київська міська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Київська міська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 10 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська