Справа № 336/2664/21
Пр. № 2/336/2610/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що йому та його дружині ОСОБА_4 , яка є третьою особою по справі на праві спільної часткової власності належить право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про спадщину та договору купівлі-продажу частину будинку від 28.02.2020 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_5 , яка діяла на підставі доручення в інтересах власника частини означеного будинку - ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О.

Відповідачі по справі є родичами колишньої власниці будинку, які були зареєстровані з її згоди, але виїхали з будинку ще до укладення договору купівлі-продажу частини будинку, а саме: ОСОБА_2 виїхав з будинку у 2000 році, а ОСОБА_3 у 2017 році. На теперішній час відповідачі залишаються зареєстрованим в будинку, але ним не користуються, своїх речей там не мають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку в належному позивачу будинку створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідачів права користування будинком, належним йому на праві спільної власності.

Ухвалою судді від 29.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників процесу.

Позивач до суду не з`явився, представник позивача надав письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просив позов задовольнити, а також надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачі, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися з невідомих причин. Відзивів чи будь-яких заяви суду не надали.

Третя особа також не з`явилася в судове засідання, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 60/100 частині будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу частину будинку від 28.02.2020 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_5 , яка діяла на підставі доручення в інтересах власника частини означеного будинку - ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. (а.с. 6-7) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8).

Його дружині ОСОБА_4 , яка є третьої особою по справі, належить на праві власності 40/100 частин означеного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13-15).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16-20), однак ОСОБА_2 в означеному будинку не проживає з 2000 року, ОСОБА_3 не проживає з 2017 року, своїх речей там не мають, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несуть, що підтверджується актом обстеження житлового будинку від 05.04.2021 року (а.с. 22), а також поясненнями свідків, які надали свої пояснення під час судового засідання 10.09.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи серед іншого мають право подавати докази, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положення ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, свідок ОСОБА_5 , під час минулого судового засідання пояснила, що раз на тиждень навідує батьків. Знає, що ОСОБА_2 виїхав з будинку у 200 року, ОСОБА_8 виїхав приблизно чотирьох, п`яти років назад, виїхали добровільно, їх речей в будинку не має, повернтись в будинок за цей час не намагалися.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, сім`ю ОСОБА_10 знаю з 2003-2004 років. ОСОБА_6 продала свою частину будинку ОСОБА_1 . З ОСОБА_12 особи не знайом, ніколи його не бачив, знаю, що ОСОБА_8 його батько. ОСОБА_3 з 2015-2016 року не проживає в будинку, виїхав добровільно.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідачів права користування належним позивачу будинком на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Перебування відповідачів на обліку в належному позивачу житлі створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Хоча цивільним процесуальним законодавством і встановлено обов`язок суду розподілити судові витрати під час ухвалення рішення, проте позивач не заявив вимог щодо стягнення з відповідача, витрат понесених зі сплати судового збору, суддя приходить до висновку, що позивач бажає самостійно нести ці видатки, тому суд не вбачає підстав для обмеження особи в розпорядженні належним йому правом на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків невідомий, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків невідомий, третя особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива