Справа № 481/1183/21
Провадж.№ 2-з/481/17/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"21" вересня 2021 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого у справі судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новобузький відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2021 року ОСОБА_2 пред`явила вищевказаний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новобузький відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 239643 щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів у розмірі 27149 гривень 49 копійок за договором, укладеним між нею та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

Виконавчий напис приватного нотаріуса від 26 червня 2021 року позивачка вважає незаконним та таким що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом не було перевірено наявність заборгованості та її безспірність.

Позивачка також наполягає, що заборгованості перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» у неї немає, оскільки вона будь-яких договорів про отримання кредиту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» не укладала і не підписувала та будь-яких кредитних коштів не отримувала.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 236943, вчинений 26 червня 2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів в сумі 27149 гривень 49 копійок.

15 вересня 2021 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій, посилаючись на загрозу втрати нею грошових коштів, а також ускладнення їх повернення у разі задоволення позову, просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів в сумі 27149 гривень 49 копійок, з заробітної плати ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 31 серпня 2021 року до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2021 р. матеріали заяви про забезпечення позову передані до провадження судді Вжещ С.І.

Згідно Наказу № 106-аг від 16 вересня 2021 року та Наказу № 108-аг від 20 вересня 2021 року суддя Вжещ С.І. перебувала у плановій відпустці 17 вересня 2021 року та 20 вересня 2021 року.

За змістом ст. ст.149-153 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в установленому порядку.

Процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати предмет позову та обґрунтувати необхідність забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, яку заявник має намір пред`явити, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано до суду позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, який відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню, тобто виконавчий документ оскаржується боржником в судовому порядку.

21 вересня 2021 року було відкрито провадження за позовною заявою.

З матеріалів справи убачається, що матеріально-правова вимога позивачки до відповідача, щодо якої вона просить ухвалити судове рішення, зводиться до визнання виконавчого напису, вчиненого 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованим в реєстрі за № 239643, щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 27149 гривень 49 копійок, таким, що не підлягає виконанню.

В своїй заяві про забезпечення позову позивачка посилається на те, що за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса відкрито виконавче провадження, та винесена постанова про звернення стягнення на грошові кошти у вигляді заробітної плати, а тому існує загроза втрати нею грошових коштів, а також ускладнення їх повернення, у разі задоволення позову.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір щодо законності видачі приватним нотаріусом виконавчого напису, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку грошові кошти у розмірі 27149 гривень 49 копійок, та існує реальна загроза втрати цих коштів в ході виконання виконавчого провадження, відкритого за вказаним виконавчим написом.

З метою недопущення цього, на думку суду, слід застосувати захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки в разі його незастосування можуть бути порушені права позивача.

Керуючись ст.ст. 149-153,258-261 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новобузький відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення грошових коштів в сумі 27149 гривень 49 копійок з заробітної плати ОСОБА_2 , відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 31 серпня 2021 року до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, на підставі виконавчого напису від 26 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за №239643, за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новобузький відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Встановити, що заходи забезпечення позову передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії даної ухвали направити сторонам для відома та до Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (55601, Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Героїв Небесної Сотні, 1-А) для виконання.

На підставі частини 1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 21 вересня 2021 року.

Суддя Вжещ С.І.