Справа № 350/53/21
Провадження № 2/350/146/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.,

з участю секретаря Видойник І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: державний нотаріус Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори Ничипорчук Ірина Богданівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 . Після смерті матері ОСОБА_6 відкрилася спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 , з яким його мати ОСОБА_6 з 17 травня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала з останнім однією сім`єю у спільно нажитій квартирі по АДРЕСА_2 . За час шлюбу спільних дітей у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які б могли претендувати на спадщину після їхньої смерті не було, а тому він являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_6 .

Позивач вважає, що пропустив встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважних причини, оскільки не був обізнаний про наявність заповіту, складеним його матір`ю ОСОБА_6 на користь його дружини ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_9 , нотаріус не вчинив жодних дій щодо сповіщення його про відкриття спадщини, а тому у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Для оформлення права на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, проте нотаріус відмовив йому у вчиненні вказаної нотаріальної дії, з підстав відсутності документа власності на спадкове майно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Крім цього ОСОБА_1 пояснив, що йому було відомо про наявність заповіту складеного його матір`ю ОСОБА_6 на користь його дружини ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_9 , цим самим припускав, що його мати заповіла останнім все належне їй на день смерті майно, в тому числі належну їй частину квартири АДРЕСА_1 . Після смерті матері через неприязні відносини з дружиною ОСОБА_8 , тема прийняття спадщини з останньою не піднімалась, оскільки він був переконаний, що його мати ОСОБА_6 все належне їй майно заповіла його дружині та дочці. Згодом рішенням Рожнятівського районного суду від 05.09.2018 шлюб між ним та ОСОБА_8 було розірвано, тому тісних відносин з нею він не підтримував. Поцікавившись в грудні 2020 року чи оформила його колишня дружина спадкове майно, яке їй та дочці заповіла його мати, йому стало відомо, що частина квартири АДРЕСА_1 не була успадкована. Після чого 22 грудня 2020 року він звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв`язку з відсутністю документа власності на спадкове майно та рекомендовано для подальшого вирішення питання успадкування продовжити строк на прийняття спадщини у судовому порядку.

Крім цього, після смерті матері ОСОБА_6 , він поїхав на заробітки за межі України, де перебував з 06.08.2017 по 31.01.2018 року. Тому навіть, якщо б у цей час він дізнався про відсутність у заповіті, складеного його матір`ю ОСОБА_6 на користь його дружини та дочки, всього належного їй майна, то все одно не міг би вчасно подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки кінцевий термін подання заяви співпав з періодом його перебування за межами України.

Зазначив, що він являється спадкоємцем першої черги за законом, в той час як відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виступають спадкоємцями другої черги за законом, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, останні позбавлені права на спадкування.

Вважає, що зазначені ним причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 поважними, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Калиній Ю.М. у судовому засіданні проти позову заперечили. ОСОБА_3 суду пояснив, що являється рідним братом ОСОБА_7 , який у 2000 році одружився з матір`ю позивача ОСОБА_10 - ОСОБА_6 . Позивачу ОСОБА_1 на той час було 22 роки, останній разом з матір`ю та його рідним братом ОСОБА_7 , у спірному житлі ніколи не проживав, оскільки має власне житло та проживає по АДРЕСА_3 . Позивач не був присутній на похоронах його брата, оскільки часто зловживав алкоголем, позичав у нього гроші, тому його брат був з позивачем у неприязних відносинах. Позивач знав про смерть матері, оскільки був присутній на її похоронах та поминках, після її смерті ще п`ять місяців перебував на території України, а тільки згодом поїхав на заробітки за кордон. Проте перебуваючи в Україні, позивач в нотаріальну контору про прийняття спадщини не звертався, а тому не може вважатися таким, що пропустив строк з поважних причин, оскільки жодних перешкод для цього не було. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - адвокат Калиній Ю.М., суду пояснив, що посилання позивача на причину пропуску прийняття спадщини, а саме неповідомлення нотаріусом про наявність заповіту на його дружину та дочку, є безпідставними з огляду на те, що обов`язок нотаріуса повідомити особу відносно якої складено заповіт, тобто спадкоємця за заповітом, а не всіх інших можливих спадкоємців. Поважними ж причинами строку на прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Вважає, що у позивача не було жодних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, а тому відсутні правові підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. У задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Третя особа державний нотаріус Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори Ничипорчук І.Б., у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 17.12.2020 (а.с.5).

ОСОБА_1 являється сином померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 17.12.2020, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 22.12.2020, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.12.2017 (а.с. 6,11, 48 зворот,).

ОСОБА_6 , належне їй на день смерті майно, а саме квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_5 заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією дубліката заповіту складеного спадкодавцем 05 січня 2017 року (а.с. 42 зворот).

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , так як у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спащину, що підтверджується копією заяви №417 від 28.08.2017 про прийняття спадщини та копією заяви про видачу свідоцтва про право на спащину від 20.12.2017 (а.с. 37, 40).

ОСОБА_6 з 05.12.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 11, 49 зворот).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останні вісім років проживали однією сім`єю по АДРЕСА_6 , що підтверджується копіями письмових заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 18.12.2020 (а.с. 15-16).

ОСОБА_7 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.01.2007 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.01.2021 (а.с. 12, 63).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.07.2020 (а.с.64).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є його брат ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_5 , відповідачі по справі які належним чином прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копіями заяв про прийняття спащини від 18.09.2020, 16.11.2020 та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18.09.2020 (а.с. 62, 81, 86).

Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю документа власності на спадкове майно, що підтверджується листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 679/02-14 від 22 грудня 2020 року (а.с.14).

ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_7 , що підтверджується довідкою №1948 виданої Брошнів-Осадською селищною радою 18.12.2020 (а.с. 54).

Відповідно до штемпелю на закордонному паспорті належному ОСОБА_1 , останній у період з 06.08.2017 по 31.01.2018 перебував за межами України (а.с. 108-109).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав суду показання про те, що з кінця 80-х років був знайомий з ОСОБА_7 , вони разом працювали в органах внутрішніх справ та підтримували дружні відносини. Він часто бував у останнього вдома, знав його дружину ОСОБА_6 та її сина ОСОБА_1 . Подружжя ОСОБА_6 боялися ОСОБА_1 , так як той зловживав алкогольними напоями, часто бив свою матір, одного разу зламав їй руку. Йому також відомо, що ОСОБА_6 неодноразово зверталася з заявою в поліцію з приводу неправомірної поведінки свого сина. Остання була онкохвора, однак ОСОБА_1 жодної матеріальної допомоги на її лікування не надавав. ОСОБА_1 проживав в іншому житлі, а саме у квартирі належній його матері в АДРЕСА_3 . Позивач ОСОБА_1 знав про смерть своєї матері, оскільки був у неї на похоронах та на поминках. Коли у 2020 році помер ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на його похоронах не було. Спірну квартиру по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 отримав за тривалу роботу в органах внутрішніх справ.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що проживає по АДРЕСА_8 , подружжя ОСОБА_6 являлися її сусідами. ОСОБА_7 вона знала ще з кінця 70-х років, так як той до 1999 року жив у готелі в селищі Брошнів-Осада, де вона працювала адміністратором, після чого селищна рада та відділ поліції виділили йому кошти і він отримав квартиру по АДРЕСА_6 , де проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_7 не проживав, так як жив за іншою адресою в селищі Брошнів-Осада, у квартирі яку йому залишила мати. Після смерті ОСОБА_6 , вона доглядала за її чоловіком ОСОБА_7 , який розповідав їй, що ОСОБА_1 його тероризує. Останній часто телефонував до ОСОБА_7 , вимагав гроші, однак про спірну квартиру ніколи не згадував. ОСОБА_7 також часто телефонували з банків, вимагали погасити кредити, які оформляв на себе ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 погано ставився до своєї матері, часто бив її, а за п`ять місяців до смерті, зламав їй руку. Їй відомо, що спадкоємцями належного ОСОБА_7 майна є його рідні брат і сестра, яким ОСОБА_7 і хотів залишити квартиру, однак помер через важку хворобу. Їй також відомо, що позивач ОСОБА_1 , був присутній на похоронах своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає безпідставними посилання позивача ОСОБА_1 на те, що він не звернувся до нотаріуса і заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав, що складений його матір`ю заповіт на користь його дружини ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_9 не охоплював частину належного їй на день смерті майна, а саме квартири АДРЕСА_9 , оскільки знаючи про наявність спадкового майна, ОСОБА_1 , не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини без поважних причин.

Крім цього, суд вважає безпідставним посилання позивача ОСОБА_1 та його представника на те, що позивач після смерті матері у період з 06.08.2017 року по 31.01.2018 року перебував за межами України і тому не зміг вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і до виїзду позивача ОСОБА_1 за кордон 06.08.2017 року, пройшло п`ять місяців. Інших поважних причин пропуску позивач не вказав.

Згідно ст.ст.12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини пропуску прийняття спадщини після смерті матері не є поважними та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали у встановлений законом строк, звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень статті 1272 ЦК України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлагають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_16 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: державний нотаріус Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори Ничипорчук Ірина Богданівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Максимів

Повний текст рішення складений 21.09.2021 року.