ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6727/21 Справа № 215/381/21 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року, яке ухвалено суддею Науменко Я.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні,-

ВСТАНОВИВ :

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» (далі ТОВ «Промгідротехбуд» )про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 05.09.2018 року по 08.01.2020 року позивач працювала на паідприємстві відповідача на посаді машиніста електромостового крану. 23.06.2020 року їй встановлено професійне захворювання: вібраційна хвороба. Відповідно до акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 28.07.2020 року, причинами отримання професійного захворювання є робота в умовах шкідливих виробничих факторів, які перевищували гранично допустимі норми. Висновком МСЕК від 01.10.2020 року позивачу первинно встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності безстроково.

Вважає, що у зв`язку з отриманим професійним захворюванням їй спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 130 000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд», на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків, у розмірі 10000 гривень без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині визначеного розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, збільшивши її розмір до заявленого нею у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості.

У зв`язку з вказаним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, в неї постійно виникають труднощі у зв`язку з загальною слабкістю та втомою.

Судом не взято до уваги захворювання встановлені Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60% рекомендації ЛЕК щодо оздоровлення у санаторії профілакторії неврологічного профілю.

Усвідомлення того, що позивачка стала інвалідом, призводить її душевний стан до постійних переживань та глибоких моральних страждань. Крім того, усі вищевказані й інші незручності викликають у неї почуття своєї неповноцінності, її постійно турбує ниючий біль у шийному, грудному та попереково-крижовому відділах хребта, який посилюється навіть при незначному фізичному навантаженні: рухи, нахили, оберти, тривала хода, тривале знаходження в одній позі. Вона відчуває оніміння та зниження чутливості у кінцівках, судоми у пальцях кистей та гомілкових м`язах, обмеження рухів у колінних, плечових та ліктьових суглобах, частий головний біль, запаморочення, шум у голові, загальну слабкість та підвищену втомлюваність.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, з урахуванням наданого відзиву, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з трудової книжки позивача, що позивач ОСОБА_1 у період з 05.09.2018 по 08.01.2020 працювала у ТОВ «Промгідротехбуд» машиністом крана (кріпильником) 5 розряду пульпонасосної дільниці. 08.01.2020 позивача звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до ст.38 КЗпП України. (а.с.5-8).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання від 23.06.2020 за №886 ОСОБА_1 встановлено діагноз вперше виявленого хронічного професійного захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим вестибулопатією та гіпертонічною хворобою ІІ стадії 2 ступеня, гіпертензивне серце, СН 1 ст., ризик 2-3, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях у поєднанні з радикулопатією попереково-крижовою L4-S1 на фоні ретроспондилолістезу L2, множинних протрузій дисків, та шийною С6-С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючим остеартрозом у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Захворювання професійне (копія а.с. 12-13).

Відповідно до п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.07.2020 року встановлено, що згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом МОЗ України від 08.04.2014 №248, оцінка умов праці машиніста крана ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» ОСОБА_1 віднесено:по вмісту пилу в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»;по рівню шуму до 3 класу 1 ступеню «Шкідливі»;по рівню вібрації до 3 класу 1 ступеню «Шкідливі»;по показникам мікроклімату до 2 класу «Допустимі»;по важкості праці до 3 класу 1 ступеню «Шкідливі»;по напруженості праці до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»;Загальна оцінка умов праці працівника відноситься до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі».

В п. 17 Акту зазначено, що хронічне професійне захворювання виникло у позивача за наступних обставин. Працюючи у ТОВ «Промгідротехбуд» (з 05.09.2018 по 08.01.2020) здійснювала керування електромостовими кранами під час котрого підпала під шкідливу дію вібрації, показники якої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. А також працюючи з 01.07.1987 по 05.09.2018 машиністом крана на Північному гірничо-збагачувальному комбінаті також наражалась на дію виробничої вібрації.

Згідно п. 18 зазначеного Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання є вібрація: еквівалентний рівень загальної вібрації на робочому місці машиніста крана перевищував допустимий рівень на 2 дБ і складає 61 дБ згідно таблиці 2 ДСН 3.3.6.039-99 і відноситься до 3 класу І ст., відповідно до ДСН і П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості і напруженості трудового процесу» Наказ №248 від 08.04.2014 року.

В п. 20 Акту зазначено, особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти: у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 працювала 33 роки 2 місяці в умовах дії шкідливих виробничих факторів та на різних підприємствах і неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів визначити конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо .

Висновком МСЕК від 01.10.2020 року позивачу первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності по вібраційній хворобі з 21.09.2020 безстроково третю групу інвалідності.

У зв`язку із професійним захворюванням позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, що підтверджується виписним епікризом (а.с.11-16).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачки моральну шкоду у зв`язку з отриманим нею на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно п. 18 зазначеного Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання є вібрація: еквівалентний рівень загальної вібрації на робочому місці машиніста крана перевищував допустимий рівень на 2 дБ і складає 61 дБ згідно таблиці 2 ДСН 3.3.6.039-99 і відноситься до 3 класу І ст., відповідно до ДСН і П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості і напруженості трудового процесу» Наказ №248 від 08.04.2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивачки, яке завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникло також з вини ТОВ «Промгідротехбуд», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині визначеного судом розміру компенсації моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивача, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, визначено без урахування роз`яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер отриманого нею професійного захворювання, тривалість роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів 1 рік 04 міс, відсоток втрати професійної працездатності в розмірі 60%, відчуття позивачем постійного болю у шийному, грудному та попереково-крижовому відділах хребта, який посилюється навіть при незначному фізичному навантаженні: рухи, нахили, оберти, тривала хода, тривале знаходження в одній позі. Вона відчуває оніміння та зниження чутливості у кінцівках, судоми у пальцях кистей та гомілкових м`язах, обмеження рухів у колінних, плечових та ліктьових суглобах, частий головний біль, запаморочення, шум у голові, загальну слабкість та підвищену втомлюваність. Самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в її житті є незворотними, що завдає позивачу душевного болю та страждань, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити з 10 000 грн. до 60 000 грн., що відповідно положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 1362 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (908 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь ОСОБА_1 з 10 000 грн. до 60 000 ( шістдесят тисяч) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» за подання апеляційної скарги позивача на користь держави судовий збір у розмірі 1 362 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: