Дата документу 20.08.2021
Справа № 334/6116/21
Провадження № 2-о/334/194/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

20 серпня 2021 року

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2021 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтями 296, 297 ЦПК України визначено вимоги до заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Однак заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.297 ЦПК України, що перешкоджає відкриттю провадження за такою заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною першою статті 294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає, їй піклувальника чи опікуна.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Однак, в доданих до заяви матеріалах немає відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки встановлення опіки можливе лише за відповідним поданням (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи, однак у заяві ОСОБА_1 до участі у розгляді заяви орган опіки та піклування залучений в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки , опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідка про судимість майбутнього опікуна.

Крім того, для вирішення питання про можливість призначення опікуна заявником не зазначено та не додано до заяви: довідки про стан здоров`я, про те чи перебуває вона на обліку або лікується в психоневрологічних та наркологічних закладах про дієздатність, довідки про відсутність судимості.

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію заяви про визнання особи недієздатною, в якій усунути зазначені недоліки.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» при подачі заяви окремого провадження оплаті підлягає судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Відповідно із ч. 2 ст.299 ЦПК судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Тобто, твердження заявника про те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.2 ст. 299 ЦПК України не ґрунтуються на вимогах закону.

З 01 січня 2021 року судовий збір за подачу заяви в порядку окремого провадження підлягає оплаті на р/рахунок: UА0008512, отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров/22030101, код отримувача: , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Заявнику необхідно здійснити оплату судового збору у розмірі 454,00 гривень на вищевказані реквізити та додати оригінал квитанції до суду.

Невірно оформлене платіжне доручення є підставою для повернення позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору належним чином.

При винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без руху, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий розгляд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З урахуванням викладеного, заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177, 299, 300 ЦПК України, та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів.

Керуючись статтями: 175-177, 185, 259, 260, 297 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ісаков Д.О.