Єдиний унікальний номер 235/4800/21
Номер провадження 22-ц/804/2525/21
Єдиний унікальний номер 235/4800/21 Головуючий у 1 інстанції Клікунова А.С.
Номер провадження 22-ц/804/2525/21 Суддя доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу №235/4800/21 за заявою представника позивачів адвоката Малькевич Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про забезпечення позову, пред`явленого до ОСОБА_5 , Покровської районної державної адміністрації Донецької області, Удачненської селищної ради (громади) Покровського району Донецької області про витребування земельної частки (паю), із загальної площі переданої на умовах договору оренди земельної ділянки та припинення права оренди, з апеляційною скаргою ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Крайній Олександр Вікторович, на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2021 року, ухвалену у складі судді Клікунової А.С., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Красноармійського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану представником позивачів адвокатом Малькевич Наталією Володимирівною, до ОСОБА_5 , Покровської районної державної адміністрації Донецької області, Удачненської селищної ради (громади) Покровського району Донецької області про витребування земельної частки (паю), із загальної площі переданої на умовах договору оренди земельної ділянки та припинення права оренди.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 проводити осінньо-польові роботи, посів земельної ділянки площею 22,1251 га, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:000:1506 та земельної ділянки площею 18,4481 га, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:000:1958.

В обґрунтування заяви позивач посилається на ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок», відповідно до якої у разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Оскільки розгляд справи займе значний період часу, а з серпня 2021 року розпочнеться компанія осінньо-польових робіт, в тому числі і на спірних земельних ділянках, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони проведення відповідачем ОСОБА_5 осінньо-польових робіт, зокрема на спірних земельних ділянках.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2021 року заяву представника позивачів адвоката Малькевич Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_5 проводити осінньо-польові роботи, посів земельної ділянки площею 22,1251 га, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:000:1506 та земельної ділянки площею 18,4481 га, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:000:1958.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги є безпідставними, а висновок суду про доцільність забезпечення позову ґрунтується на передчасній оцінці матеріально-правових вимог позивачів. Зокрема, на цій стадії суд оцінював тільки доводи та докази, що були подані стороною позивачів. Крім того, матеріали позову не свідчать, що позивачами набуто право власності на спірні земельні ділянки за присвоєними кадастровими номерами :03:000:1506 та :03:000:1958, які згідно даних Державного земельного кадастру є державною власністю та на законних підставах перебувають в оренді відповідача ОСОБА_5 . При цьому навіть при отриманні належних документів на підтвердження того, що саме спірні земельні ділянки передано позивачам у власність у порядку виділу земельної ділянки частки (паю) КСП «Перемога» - державна реєстрація права оренди ОСОБА_5 підлягатиме припиненню відповідно до ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок». При цьому права відповідача також захищені гарантованою на законодавчому рівні можливістю збирання врожаю, посіяного на земельній ділянці. Вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають діяльності відповідача, який на законних підставах, відповідно до умов чинного договору оренди здійснює землеробство, що матиме наслідком понесення відповідачем збитків, оскільки останній має певні грошові зобов`язання, зокрема і зі сплати орендної плати. Крім того, позивачами не заявлялося про недопущення або стягнення збитків , пов`язаних з використанням відповідачем на правах оренди земельних ділянок, про наявність загроз збереження земельної ділянки також не посилаються. Судом при винесенні спірної ухвали не оцінено необхідність вжиття зазначених заходів забезпечення позову, та того, яким чином не застосування заборони відповідачу користуватися земельною ділянкою призведе до невиконання чи утруднення виконання вішення у справі у разі задоволення позову.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_5 , адвокат Крайній Олександр Вікторович підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 подлягає задоволенню, а ухвала Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2021 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_5 , Покровської районної державної адміністрації Донецької області, Удачненської селищної ради (громади) Покровського району Донецької області про витребування земельної частки (паю), із загальної площі переданої на умовах договору оренди земельної ділянки та припинення права оренди. В обґрунтування вимог позивачі зазначили. що мають право на земельні частки (паї) у землі в колективній власності КСП «Перемога» с. Сергіївка Покровського району Донецької області в розмірах в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі: ОСОБА_1 7,6 га; ОСОБА_2 6,53 га; ОСОБА_6 6,53 га; ОСОБА_4 6,53 га.

Земельні ділянки, належні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 загальною площею 22,1251 га, розташовані в лоті № 42, за межами населених пунктів на території Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області та зареєстровані в Державному земельному кадастрі за № :03:000:1506. Земельні ділянки, належні ОСОБА_4 ,, ОСОБА_3 загальною площею 18,4481 га, розташовані в лоті № 75 а, за межами населених пунктів на території Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області та зареєстровані в Державному земельному кадастрі за № :03:000:1958.

Позивачі звертались до Сергіївської сільської ради Донецької області розпорядника земельних ділянок невитребуваного фонду, із заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі земельної частки (паю) КСП «Перемоги» на території Сергіївської сільської ради та отримали відповідні дозволи (рішення). Але, реалізувати свої права не мають можливості, оскільки, згідно даних Державного земельного кадастру, внесені відомості про державну реєстрацію іншого речового право на нерухоме майно (оренда ОСОБА_5 ): за кадастровим номером :03:000:1958 зареєстровано 10.10.2017 року право оренди земельної ділянки (договір оренди від 21.09.2017 року) строком дії до 05.10.2031 року з правом пролонгації, орендар - ОСОБА_5 , орендодавець - Красноармійська районна державна адміністрація; за кадастровим номером :03:000:1506 зареєстровано 26.10.2017 року право оренди земельної ділянки (договір оренди від 21.09.2017 року) строком дії до 23.10.2031 року з правом пролонгації, орендар - ОСОБА_5 , орендодавець - Красноармійська районна державна адміністрація.

Згідно договору оренди землі від 21.09.2017 року, Красноармійська райдержадміністрація Донецької області передала в оренду 3 земельні ділянки :03:000:1958, :03:000:1506, :03:000:1505) загально площею 58,6120 га ріллі із земель невитребуваного пайового фонду колишнього КСП «Перемога» для ведення товарного сільськогосподарського товарного виробництва, які розташовані на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, терміном на 14 років. Відповідно до Розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 03.07.2017 року № 204, ОСОБА_5 передано в оренду, терміном на 14 років, земельні ділянки, загальною площею 40,1639 га сільськогосподарських угідь ріллі (нерозподілені земельні частки (паї) в тому числі: 22,1251 га, кадастровий номер 142278600:03:000:1506 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваного пайового фонду колишнього КСП «Перемоги» на території Сергіївської сільської ради. Позивачі вважають, що земельні частки (паї) підлягають витребуванню із загальної площі переданої на умовах договору оренди від 21.09.2017 року ОСОБА_5 , які знаходяться в лоті № 42 та № 75, та зареєстровані в Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами 142278600:03:000:1506, :03:000:1958.

У зв`язку з наведеним адвокатом Малькевич Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було подано позовну заяву, у якій заявники просили витребувати з загальної площі земельних ділянок за кадастровими номерами 142278600:03:000:1506, :03:000:1958 на користь позивачів земельні частки (паї) та припинити право оренди ОСОБА_5 на зазначені земельні ділянки шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Задовольняючи заяву позивачів про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та зазначив про співмірність виду забезпечення позову із предметом позову.

Однак апеляційний суд не може погодитися з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1), забороною вчиняти певні дії (пункт 2), забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4).

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання про забезпечення виконання рішення суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення виконання судового рішення повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення виконання судового рішення може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення виконання судового рішення, суд має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Застосовані заходи забезпечення позову, виконання судового рішення не повинні перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Зі змісту заяви представника позивачів ОСОБА_7 вбачається, що заявник просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу проводити на спірній земельній ділянці посів та осінньо-польові роботи.

При цьому предметом спору у даній цивільній справі є витребування на користь позивачів спірних земельних часток (паїв), та припинення відповідного права оренди земельних ділянок шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з частиною 1 статті 93ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Аналогічне визначення містить стаття 1 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_5 обробляти земельну ділянку, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур є таким, що перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, оскільки порушує презумпцію правомірності правочину договору оренди, який є чинним на час вирішення питання про забезпечення позову. Заборона вчинення сільськогосподарської діяльності призведе до порушення прав відповідача, оскільки він фактично позбавляється права користування спірною земельною ділянкою відповідно до діючого договору оренди.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Задоволення вимоги заяви про заборону відповідачу вчиняти дії щодо використання спірної земельної ділянки за призначенням, в тому числі проводити осінньо-польові роботи та посів до вирішення справи по суті, не спрямовані на ефективний захист або поновлення порушених прав позивача.

Крім того, стороною позивачів не доведений зв`язок між неприйняттям заявлених заходів забезпечення позову і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення в майбутньому.

При цьому апеляційний суд не надає оцінку доводам відповідача щодо безпідставності позовних вимог, адже оскільки в ухвалі суду, яка є предметом апеляційного оскарження вирішувалось питання щодо доцільності застосування заходів забезпечення позову. Тобто питання щодо обґрунтованості позовних вимог в даному судовому рішенні не обговорювалось. Обґрунтованість вимог позивача, належність та достатність доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог є предметом розгляду при розгляді справи по суті.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд доходить висновку, що стороною позивача не доведено обґрунтованість і співмірність заявленого виду забезпечення позову та предмету позову, а за таких обставин ухвала Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Крайній Олександр Вікторович на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2021 року задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви представника позивачів адвоката Малькевич Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про забезпечення позову, пред`явленого до ОСОБА_5 , Покровської районної державної адміністрації Донецької області, Удачненської селищної ради (громади) Покровського району Донецької області про витребування земельної частки (паю), із загальної площі переданої на умовах договору оренди земельної ділянки та припинення права оренди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв