Справа № 286/1571/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь неповернуту суму позики, отриману згідно з договором позики від 18.11.2019 року, в розмірі 27000 доларів США, три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2021 року по 06.05.2021 року в розмірі 279,62 доларів США та неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання зобов`язання з повернення позики за період з 01.01.2021 року по 06.05.2021 року в розмірі 950835,46 грн., мотивуючи тим, що відповідач у не виконав свої договірних зобов`язань та не повернув позики у встановлений.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

В судовому засіданні представник позивача вимоги та доводи позову підтримав, просив його задоволити повністю, з мотивів у ньому наведених.

В судовому засіданні представник відповідача проти вимог та доводів позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи тим, що відповідач насправді позичив у відповідача 250000 гривен, а не 27000 доларів США, заборгованість частково погасив, але оскільки борг ще залишився, то він підписав порожній бланк договору позики і дав його позивачу, щоб той вписав залишок суми боргу, оскільки йому довіряв, а виявилося, що позивач вписав значно більшу суму, якої відповідач у нього не позичав, проте доказів у підтвердження вказаних обставин надати не може.

Суд відхиляє заявлене 17.12.2021 року клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи, призначеного на 17.12.2021 року, на інший день, мотивованого неможливістю його прибуття в судове засідання із-за похорону близького родича, так як під час розгляду справи судом заслухано позицію сторони відповідача по суті спору, в присутності сторони відповідача досліджено всі докази у справі, а процесуальна можливість їх додатково подання вичерпана, і неявка в чергове судове засідання сторони відповідача не перешкоджає завершенню розгляду справи по суті.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторони, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Відтак, заслухавши думку представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

18.11.2019 року між ОСОБА_2 , позивачем у справі, та ОСОБА_3 , відповідачем у справі, було укладено у простій письмовій формі договір позики, згідно з яким позивач - позикодавець передав у власність відповідачу - позивальнику суму еквіваленту 27000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути позику до 31.12.2020 року. Умовами договору також передбачено, що цей договір позики безпроцентний, проте у разі порушення позичальником зобов`язань про повернення суми зазначеного терміну, він повинен сплатити позикодавцеві неустойку у розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення виконання. Договір підписаний сторонами.

Позивач стверджує, що виконав свої зобов`язання за договором повністю та передав відповідачу позику в сумі 27000 доларів США. В свою чергу відповідач своїх зобов`язань щодо повернення отриманої суми позики у встановлений договором строк не виконав, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, що за умовами договору є підставою для нарахування та сплати позичальником на користь позикодавця неустойки (пені) за кожен день прострочення виконання, яка згідно з розрахунком за період з 01.01.2021 року по 06.05.2021 року склала 950835,46 грн., а також відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми, які за період з 01.01.2021 року по 06.05.2021 року, склали 279,62 доларів США.

У зв`язку з цим позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, яка складається із суми основного боргу, неустойки та трьох процентів річних, в судовому порядку.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем доказів на спростування наявності у нього заборгованості перед позивачем не подано.

Відтак, позов підлягає задоволенню в повному обсязі заявлених вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , неповернуту суму позики, отриману згідно з договором позики від 18.11.2019 року, в розмірі 27000 доларів США, що еквівалентно гривневому виразу, який визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2021 року по 06.05.2021 року в розмірі 279,62 доларів США, що еквівалентно гривневому виразу, який визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання зобов`язання з повернення позики за період з 01.01.2021 року по 06.05.2021 року в розмірі 950835,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 11350 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.12.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко