П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Київ

Справа №367/1494/20

Провадження: 22-ц/824/12382/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 22 вересня 2021 року

Повний текст постанови складено 24 вересня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , поданою адвокатом Телющенком Павлом Петровичем, на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 08 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 08 грудня 2020 року визнати мирову угоду укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за якою:

Визнано об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, готовністю 72%, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 273,70 кв.м., житловою площею 96,30 кв.м., правом спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 33,70 кв.м., об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Визнано житловий будинок АДРЕСА_3 , загальна площа 136,2 кв.м., житлова площа 110,3 кв.м., об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку, готовністю 72%, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 273,70 кв.м., житловою площею 96,30 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 права власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 33,70 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 права власності на ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_3 , загальна площа 136,2 кв.м., житлова площа 110,3 кв.м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку, готовністю 72%, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 273,70 кв.м., житловою площею 96,30 кв.м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 33,70 кв.м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_3 , загальна площа 136,2 кв.м., житлова площа 110,3 кв.м.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду 09 червня 2021 року представник особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 - адвокат Телющенко П.П. через засоби поштового зв`язку подав апеляцій скаргу, в якій вказує на те, що ОСОБА_1 не було залучено до участі у справі.

Оскаржуваною ухвалою були порушені права ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчих провадженнях щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2014 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Як позивачу так і відповідачу було відомо про наявність судового рішення про звернення стягнення на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , (рішенням Білоцерківської міської ради від 2016 року бульвар 50 річчя Перемоги було перейменовано в бульвар Олександрійський) яка належить ОСОБА_3 .

Крім того, оскаржувана ухвала суду вплинула на права ОСОБА_1 як стягувача, оскільки фактично робить неможливим виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської ті від 0.06.2014 року у справі №357/8156/13-ц про звернення стягнення на Ѕ частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки оскаржуваною ухвалою фактично і зменшено частку боржника ОСОБА_3 у вказаній квартирі, а отже і звернути стягнення можливе лише на 1/4 частину вказаної квартири.

Тобто суд своєю ухвалою вирішив питання про поділ майна подружжя та не вирішив питання щодо поділу заборгованості.

Крім того, посилається на те, що справа Сквирським районним судом Київської області була розглянута з порушенням правил територіальної підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , подану адвокатом Телющенком П.П., на ухвалу Сквирського районного суду Київської області, постановлену у складі судді Віговського С.І. від 08 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 рок справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Телющенко П.П. підтримав доводи апеляційної скарги.

Учасники справи позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.137-139), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є стягувачем у виконавчих провадженнях щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2014 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставне майно, яким звернуто стягнення на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , (рішенням Білоцерківської міської ради від 2016 року бульвар 50 річчя Перемоги було перейменовано в бульвар Олександрійський), яка належить ОСОБА_3 .

Отже, оскаржувана ухвала суду вплинула на права ОСОБА_1 як стягувача, оскільки фактично робить неможливим виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської ті від 0.06.2014 року у справі №357/8156/13-ц про звернення стягнення на Ѕ частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки оскаржуваною ухвалою фактично і зменшено частку боржника ОСОБА_3 у вказаній квартирі, а отже і звернути стягнення можливе лише на 1/4 частину вказаної квартири.

Тобто суд своєю ухвалою вирішив питання про поділ майна подружжя та не вирішив питання щодо поділу заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність справ.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання права власності на 1/2 частку об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку, готовність якого складає 72%, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 під АДРЕСА_7 та 1/4 частка квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки предметом спору є нерухоме майно, розташоване в в м.Біла Церква Київської області, то даний позов пред`явлено з порушенням правил виключної територіальної підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи, що ухвалою про затвердження мирової угоди закінчено розгляд справи та враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають застосування виключної підсудності, передбаченої ч. 1 ст. 30 ЦПК України, до спірних правовідносин підлягає до застосування саме правило виключної підсудності.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Сквирського районного суду Київської області про затвердження мирової угоди від 08 грудня 2020 року з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 268, 362, 365, 367, 369, 374, 375, 378, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , поданою адвокатом Телющенком Павлом Петровичем - задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області, від 08 грудня 2020 року - скасувати, справу направити на розгляд за встановленою законом підсудністю, а саме до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна