УХВАЛА

22 вересня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Гожа Г.В.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем за договором та визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2021 року до Рівненського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем за договором та визнання права власності на квартиру.

Пред?явлена позовна заява ухвалою Рівненського міського суду від 10 вересня 2021 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України .

10 вересня 2021 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд :вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить та зареєстрована за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала та просила суд її задовільнити. Додатково пояснила, що третя особа ОСОБА_4 має конфлікти з сусідами, відносно неї було складено протоколи про адміністративне правопорушення. Крім того, як її відомо, відповідач і її дочка мають намір прожати квартиру та придбати котедж.

Суд заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.150 ЦПК України,позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

По своїй суті, забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4Постанови ПленумуВерхового СудуУкраїни від22.12.2006року №9«Про практикузастосування судамицивільного процесуальногозаконодавства прирозгляді заявпро забезпеченняпозову» встановлено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, заявником до своєї заяви про забезпечення позову не було надано жодного доказу, на підтвердження своїх вимог.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має врахувати необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є реальна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

З огляду на встановлені обставини, заявником не долучено належних та допустимих доказів наявності реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду та не надано жодного доказу на підтвердження поданої заявником до суду заяви про забезпечення позову, а саме доказів про те, що відповідач має намір реалізувати квартиру.

Відповідно доч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову, або про відмову у забезпеченні позову, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене вище, виходячи з досліджених у судовому засіданні матеріалів заяви та системного аналізу наведених норм права, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, заявником не долучено жодного належного та допустимого доказу та наявності реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду, у випадку задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем за договором та визнання права власності на квартиру - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 23 вересня 2021 року.

Суддя Харечко С.П.