Справа № 212/7923/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Новікової В.В., позивачки ОСОБА_1 , представниці позивачки ОСОБА_2 , представниці відповідача ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів до суду до досягнення сином повноліття. Мотивуючи свою заяву тим, що з відповідачем мають спільного сина, який проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню дитини. У зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

У вищевказаній справі судом 22 грудня 2020 року було постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року скасовано заочне рішення від 22 грудня 2020 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представниця адвокат Бондаренко С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається повідомленим належним чином про день час та місце судового засідання.

Представниця відповідача адвокат Юркевич Х.М. в судовому засіданні частково заперечувала щодо позовних вимог, оскільки просила стягувати на утримання дитини аліменти в твердій сумі.

Крім того, сторона відповідача скористалася правом подання відзиву в якому зазначили, що ОСОБА_4 не відмовляється від свого обов`язку як батька утримувати свого сина, купувати йому необхідні речі, іграшки, надавати кошти на навчання, однак на даний час він обмежений в роботі за станом свого здоров`я, оскільки переніс 08.04.2021 року хірургічне втручання лівої руки та перебуває на реабілітації за станом здоров`я. У нього не має ні власного житла, ні транспортного засобу. Зазначив, що згодний добровільно сплачувати на користь матері дитини аліменти на утримання дитини в твердій грошовій формі у сумі по 2500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та сторонами ці обставини не заперечувались, що вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 3-6).

Позивачка ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_5 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 14194 від 27.10.2020 року, виданою ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ (а.с.7).

До суду надано розрахунок зі сплати аліментів від 17.09.2021 року № 57007 відповідно до якого борг по аліментам за виконавчим листом № 212/7923/20 від 24.12.2020 року, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, складає станом на 31.08.2021 року 4 916 грн., за вересень сума до сплати становить 2 458 грн. ( а.с. 107).

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалося відповідачем, що сторони проживають окремо, неповнолітній син проживає разом з матір`ю і знаходиться на повному її утриманні.

Відповідно до ст.ст.180,181,182,183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 181 СК України визначено, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6років до18 років складає з 01 січня -2 395 гривень,з 01 липня має бути 2 510 гривень.

До суду надано розрахунок у відповідності до якого за виконавчим листом № 212/7323/20 за вересень сума до сплати аліментів з ОСОБА_4 становить 2 458 грн.00 коп.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я (придатний з обмеженням у роботі), офіційно непрацевлаштований, факт отримання заробітку за кордоном відповідачем не спростований, доказів щодо дійсного розміру заробітку суду не надав.

Позивачка заперечувала, щодо сплати аліментів у твердій сумі.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своєї дитини, суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в місяць починаючи з (дата надходження позову до суду) що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

Щодо вимоги стягувати аліменти з моменту подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Звернення позивачки до суду 25.08.2020 року із заявою про видачу судового наказу, не може бути підставою для стягнення аліментних платежів з цієї дати, оскільки судовий наказ щодо цього видано не було, а тому, за змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину мають бути присуджені за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Окрім того, присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з 28 жовтня 2020 року ( 25.08.2020 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

За п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 84,181-183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 23 вересня 2021 року.

Суддя: І. Б. Чайкін