Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Галушко С. С.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

- орган опіки та піклування Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області;

- ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 про позбавлення її матері - ОСОБА_1 батьківських прав, оскільки остання не виконує батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, тобто злісно ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків. Крім цього позивач прохає суд передати її під піклування ОСОБА_3 .

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 серпня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Позивач, ОСОБА_1 та її представник, адвокат Галушко С.С., будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак адвокат Галушко С. С. подав до суду заяву, в якій підтримав позов та прохав його задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала повністю, зазначивши, що таке рішення вона прийняла усвідомлено та без будь-якого примусу.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області та ОСОБА_3 , подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують. Крім цього ОСОБА_3 зазначила, що надає свою згоду на призначення її піклувальником над ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити частково.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9).

ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але фактично проживає в АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 не працює, періодично зловживає алкогольними напоями, притягалась до адміністративної відпо- відальності, достатньої уваги вихованню доньки не приділяє (а.с.10).

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Із акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Родина проживає у власному будинку, який забезпечений комунікаціями, добре умебльований, наявна побутова техніка. Для ОСОБА_1 є окрема кімната, в якій створені всі умови для сну, відпочинку та навчання. ОСОБА_1 проживає у родині 4 роки (а.с.14-15).

Орган опіки та піклування Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області 24 червня 2021 року прийняв висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до доньки, ОСОБА_1 , 2004 року народження, оскільки мати жодної участі в утриманні та вихованні доньки не приймає (а.с.16-18).

Висновок органу опіки та піклування затверджено рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області 30.06.2021 року (а.с.19).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, з якою незважаючи на те, що вона є неповнолітньою, не проживає 4 роки, що свідчить про те, що остання свідомо переклала тягар виховання та забезпечення необхідних умов для життя і здоров`я дитини на іншу сім`ю (в якій дитина проживає весь цей час), а тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов у частині позбавлення батьківських прав задоволено повністю, така вимога є вимогою немайнового характеру, то із ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання своєї доньки, суд вважає за необхідне стягувати із ОСОБА_2 на користь особи, в якої перебуватиме на утриманні ОСОБА_1 , аліменти на утримання останньої, в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 25 серпня 2021 ( із дня подачі позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Враховуючи, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, то дані витрати слід стягнути із відповідача.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині передачі дитини під піклування ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, а саме вбачається із свідоцтва про народження, що дитина має батька - ОСОБА_4 . Суду не надано доказів того, що останній позбавлений батьківських права відносно доньки. Відомостей, що запис про батька внесено зі слів матері суду також не надано. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 10, 12, 81, 141, 200, 256 ЦПК України, п. 2 ч.1 ст. 164, 166, 180, СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 25 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

У задоволенні позову в частині передачі дитини під піклування ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Суддя