Провадження № 2-з/760/860/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

31 серпня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» /далі - ТОВ «Група Електроюа»/ (; адреса: 03087, м. Київ, вул. Пітерська, буд. 5-А; адреса-2: 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 66-Л) про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

25.08.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна за підписом представника позивача - Варламова М.М. (діє на підставі ордеру), датована 13.08.2021, в якій він просить:

- стягнути з ТОВ «Група Електроюа» на користь позивача заборгованість, що складається із вартості обов`язкового викупного платежу за станцію зарядження електромобілів змінного струму (тип станції: eUa-1 тип 2, № станції: 2426) з урахуванням інфляції та 3% річних в загальній сумі 109 904,60 грн та суми заборгованості по орендній платі з урахуванням інфляції у сумі 25 973,46 грн;

- стягнути з ТОВ «Група Електроюа» на користь позивача суму судових витрат, а саме судовий збір в сумі 1 358,78 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 6 500,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмове провадження).

Заява про забезпечення позову та її обґрунтування

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 25.08.2021 суддю Зуєвич Л.Л. також визначено для розгляду заяви про забезпечення позову, подану у даній справі.

В заяві про забезпечення позову від 13.08.2021, за підписом представника позивача - адвоката Варлавова М.М. (діє на підставі ордеру), у порядку ст.ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківській рахунок № НОМЕР_2 ТОВ «Група Електроюа» (, м. Київ, вул. Пітерська, 5-А) та інші рахунки, відкриті в АТ «Банк Січ» (, м. Київ, вул. Володимирська, 63), в межах суми 135 878,00 грн.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована, зокрема, тим, що відповідач протягом усього часу неналежно виконував вимоги укладеного між сторонами договору оренди обладнання з обов`язковим викупом № 14- 05-2020-1/2 від 14.05.2020 щодо сплати орендної плати та має по ній заборгованість, порушив умови договору з обов`язкового викупу орендованого майна, тривалий час не виходить на зв`язок, закрив свої офіси та представництва, за весь час дії договору здійснив лише одну плату за оренду обладнання, тому є всі підстави вважати, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Крім того, заявник зазначає, що відповідач не виконує договірні обов`язки по аналогічним договорам, про що свідчить аналіз судових рішень за 2020 та 2021 роки на сайті https://reyestr.court.gov.ua/, саме: № 760/25907/20, № 760/3779/21, № 947/36742/20, № 509/1436/21, № 760/13612/21, № 760/7576/21, № 760/27273/20, № 760/15193/21, № 760/14637/21, № 760/13612/21, № 522/9753/21 та інші. Зазначене свідчить про системність порушень з боку відповідача, його недобросовісність та ненадійність, як сторони договору.

Також, на теперішній час стосовно ТОВ «Група Електроюа» триває досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0005177 від 02.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство), що також свідчить про загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову та необхідність забезпечення позову.

Якщо судом не будуть вжиті заходи забезпечення по даній справі, то позивач втратить будь-яку можливість на стягнення коштів, що призведе до непоправних наслідків та взагалі унеможливить розгляд даної справи. Таким чином, забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання можливого рішення суду.

Згідно даних безкоштовного пошуку відомостей у ЄДР Міністерства юстиції України розмір статутного капіталу ТОВ «Група Електроюа» складає 33 000 000,00 грн.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Група Електроюа», відкриті в АТ «Банк Січ», в межах суми основного зобов`язання 135 878,00 грн є співрозмірними з заявленими позивачем вимогами.

За вказаних обставин заявник вважає, що існує нагальна необхідність у вжитті заходів забезпечення позову визначеним шляхом.

Мотиви суду

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд враховує, що згідно з ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 № 911/949/20 арешт, накладений судом для забезпечення позову лише на майно, що належить або підлягає передачі відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб, не розповсюджує свою дію на відповідні грошові кошти, оскільки для їх арешту суд має вжити окремий захід забезпечення позову, передбачений цією нормою.

Суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 23.12.2020 №756/2609/20 (провадження № 61-11479св20) викладено правову позицію згідно з якою:

«Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу».

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У справі, що переглядається вимоги позивача мають майновий характер, між сторонами виник спір щодо стягнення грошових коштів.

Суд погоджується із доводами заявника про існування підстав для накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківській установі в межах суми, про стягнення якої подано позов, з огляду на те, що предметом спору є вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів.

При цьому береться до уваги, що з матеріалів справи наразі вбачається, що відповідач протягом усього часу не виконував вимоги укладеного договору оренди та наразі продовжує ухилятися від обов`язку щодо сплати грошових коштів, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Про наявність відкритого відповідачем рахунку в АТ «Банк Січ» свідчать матеріали справи, оскільки відповідні банківські реквізити вказувались відповідачем при укладені, зокрема, договору, на підставі якого виник спір у справі.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Група Електроюа», відкриті в АТ «Банк Січ», в межах суми позову, а саме: 135 878,00 грн, є співрозмірним з заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову, зокрема, за вмотивованим клопотанням учасника справи, якщо останній заперечуючи в ході розгляду справи спростує підстави для накладення арешту на грошові кошти на відкритих ним рахунках в банківській установі в межах оспорюваної суми, зазначивши, яким чином накладення арешту на грошові кошти на відкритих ним рахунках в банківській установі в межах оспорюваної суми порушує його права, вкаже про наявність у нього на відкритих ним рахунках в банківських установах достатньої кількості грошових коштів, про наявність іншого майна (із конкретизацією переліку та вартості), що в сукупності свідчитимуть про можливість реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Наразі матеріалами справи імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову в разі невжиття заходу до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківській установі в межах спірної суми, не спростована.

Щодо зустрічного забезпечення

Крім того, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального закону суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись з клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення надавши докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

Підсумки

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що з урахуванням предмету та підстав позову, з якими позивач звернувся до суду, мети забезпечення позову, заяву позивача в частині накладення арешту на грошові кошти в межах спірної суми слід задовольнити, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести у майбутньому до порушення прав позивача.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом ч. 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Аналогічна норма міститься у п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України за змістом якої окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо забезпеченя позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Накласти арешт на на банківській рахунок № НОМЕР_2 ТОВ «Група Електроюа» (, м. Київ, вул. Пітерська, 5-А) та інші рахунки, відкриті ТОВ «Група Електроюа» () в АТ «Банк Січ» (, м. Київ, вул. Володимирська, 63), в межах суми 135 878,00 грн (сто тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень).

Зазначити дані заявника (позивача): ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Зазначити дані відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (; адреса: 03087, м. Київ, вул. Пітерська, буд. 5-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Л. Л. Зуєвич