Справа № 442/6869/21 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/3395/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Цяцяк Р.П.

при секретарі Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить зупинити дію Наказу Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка» № 245 від 17.08.2021, «Про зміни у складі вченої ради та ректорату Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка», в частині пункту 1 щодо виведення ОСОБА_2 зі складу вченої ради Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка».

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням вченої ради від 09 липня 2015 року таємним голосуванням її було обрано головою вченої ради ДДПУ ім. І.Франка.

Наказом №245 від 17.08.2021 «Про зміни у складі вченої ради та ректорату Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка», виданим виконувачем обов`язків ректора ДДПУ ім. І.Франка, в частині пункту 1 щодо виведено ОСОБА_2 зі складу вченої ради. Вважаючи вказаний наказ протиправним, таким що порушує трудові, академічні права та законні інтереси, а відтак, підлягає скасуванню, позивач має намір звернутись до суду з позовною заявою. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в поновлення порушених прав та інтересів за захистом яких позивач звертається до суду, виникла потреба у поданні заяви про забезпечення позову, яку просить задоволити.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2021 року заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію Наказу Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка» №245 від 17 серпня 2021 р. «Про зміни у складі вченої ради та ректорату Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка», в частині пункту 1 щодо виведення ОСОБА_2 зі складу вченої ради Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка».

Ухвалу суду в апеляційному порядку через свого представника Грачова Дмитра Юрійовича, оскаржив Дрогобицький державний педагогічний університет імені Івана Франка.

Вважає ухвалу суду незаконною. Також звертає увагу, що суд не назначив в тексті оскаржуваної ухвали мотиви щодо необхідності такого забезпечення, внаслідок чого виникають сумніви в її обгрунтованості. Окрім того, вважає, що задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, без вирішення спору по суті, дав оцінку правомірності Наказу Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка» №245 від 17 серпня 2021 р. «Про зміни у складі вченої ради та ректорату Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка».

В апеляційній скарзі скаржник просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2021 року скасувати.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18 листопада 2021 року, є дата складення повного судового рішення 06 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд виходив з тих підстав, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач є обґрунтованим та співмірним із майбутніми позовними вимогами, сприятиме забезпеченню ефективного захисту прав та законних інтересів позивача.

Колегія суддів вважає, що така ухвала про забезпечення позову підлягає скасуванню, а заява про забезпечення позову є такою, що задоволенню не підлягає з наступних обставин.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вказане відповідає правовому висновку висловленому Верховним Судом 25 вересня 2019 року у справі N 320/3560/18.

У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Відповідно до п.1 наказу №245 від 17.08.2021, виданого виконувачем обов`язків ректора ДДПУ ім. І.Франка Лук`яненко М. у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади ректора Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка (наказ №127-К від 07.07.2021) вивести зі складу вченої ради та ректорату Дрогобицького держаного педагогічного університету імені Івана Франка ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не погоджується із вказаним вище актом виконувача обов`язків ректора ДДПУ ім. І.Франка, до подання позовної заяви до суду про визнання протиправним та скасування даного наказу, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного наказу.

В поданій заявником заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 покликалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і не сприятиме ефективному захисту, поновленню її порушених прав та інтересів, за захистом яких вона звертається до суду.

Враховуючи те, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали були наявними підстави вважати про наявність спору немайнового характеру про визнання акту виконувача обов`язків ректора ДДПУ ім. І.Франка, таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що таке забезпечення позову сприятиме забезпеченню позову сприятиме ефективному захисту прав та законних інтересів позивача.

Окрім цього, відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в цій справі.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Колегія суддів враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали суд не приступив до вирішення спору по суті, в той час як суд фактично допустив вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскаржувану ухвалу слід скасувати з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Що ж до клопотання ОСОБА_2 про залишення апеляційної скарги без розгляду з тих підстав, що судом першої інстанції скасовано вжиті заходи забезпечення позову оскаржуваною ухвалою, таке задоволенню не підлягає, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє законність ухвали на момент її постановлення з врахуванням обставин які існували в цей момент.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка- задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2021 рокускасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк