Справа № 443/2084/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Сидорак Б.Г.
Провадження № 22-ц/811/2574/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу цього ж суду від 21 квітня 2016 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмаш плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У грудні 2015 року позивач ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко І.М. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 09 серпня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 16478 доларів США із кінцевим терміном повернення до 08 серпня 2014 року зі сплатою 12,0% річних.

Банк зазначав, що за умовами укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків на рахунок банку у визначені договором строки. Несплата позичальником процентів у терміни, встановлені договором, є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки. Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов`язань.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у позичальника утворилася заборгованість за кредитним договором.

27 жовтня 2015 року на адресу відповідача банком було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості, однак позичальник не повернув банку прострочену заборгованість за кредитним договором.

Станом на 22 жовтня 2015 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 серпня 2007 року перед банком становить: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 10 853,52 долари США, сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами 179 134,89 грн.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму кредитної заборгованості, а також понесені судові витрати.

Оскаржуваним заочним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року, з урахуванням ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року про виправлення описки у судовому рішенні, позов ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 853,52 долари США та пеню у в розмірі 179 134,89 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане заочне рішення переглядалося судами різних інстанцій.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2017 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено.

Заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року скасовано.

У задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року задоволено частково касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум», рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, так як судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Просить скасувати рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі на ухвалу про виправлення описки від 21 квітня 2016 року представник відповідача ОСОБА_2 зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Звертає увагу, що всупереч ч.4 ст. 219 ЦПК України справу було розглянуто за відсутності сторони у справі ОСОБА_1 , який не був повідомлений по час і місце судового засідання. Зазначає, що фактично суд своєю ухвалою змінив судове рішення, а не виправив описки, як зазначено в ухвалі суду. Зокрема, викладення резолютивної частини судового рішення в новій редакції є нічим іншим, як зміною судового рішення, а не виправлення описки, оскільки змінилася суть судового рішення.

Просить скасувати ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Учасники справи представник правонаступника позивача ТзОВ «Інвестмаш плюс», відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судових рішень в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване заочне рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, це є підставою для стягнення з нього грошових коштів за цим договором.

При цьому, ухвалою судового засідання від 21 квітня 2016 року суд виправив допущені описки в рішенні від 09 лютого 2016 року, виклавши абзаци в мотивувальній та резолютивних частинах рішення, які стосуються судового збору в інших редакціях.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09 серпня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 16478 доларів США із кінцевим терміном повернення до 08 серпня 2014 року, зі сплатою 12,0% річних (т. 1 а.с. 20-22).

Кредитні кошти отримано ОСОБА_1 , що підтверджується копіями заяв на видачу готівки.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 10853,52 доларів США, пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами у розмірі 179 134,89 грн (т. 1 а.с.15-18).

27 жовтня 2008 року вчинено виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на автомобіль марки SKODA FABIA CLASSIC 1.2., 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та відповідно до наданих пояснень сторін, такий було реалізовано по біржовій угоді від 11 червня 2009 року за суму 39088,35 грн, що еквівалентно 4764 доларів США, однак зарахування коштів відбулося лише 01 жовтня 2013 року відповідно до копії заяви про переказ готівки № 5753 від імені платника ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 190).

Задовольняючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову банку Апеляційний суд Львівської області у постанові від 04 травня 2017 року виходив із того, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Суд врахував, що останній платіж ОСОБА_1 здійснено 30 вересня 2008 року, а позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором подана банком до суду лише 24 грудня 2015 року, тобто за межами строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач, при цьому ОСОБА_1 не визнав, що у жовтні 2013 року сплатив банку 4 000,23 долари США, так як ці кошти від реалізації автомобіля при виконання виконавчого напису нотаріуса були внесені іншою особою ОСОБА_3 .

В свою чергу, задовольняючи частково касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», скасовуючи рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2017 року та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний суд у постанові від 02 вересня 2020 року звернув увагу, що апеляційний суд не врахував, не перевірив доводів банку про те, що ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитним договором шляхом здійснення платежів 01 жовтня 2013 року на суму 4 023,23 доларів США (квитанція № 5753 від 01 жовтня 2013 року де призначенням платежу зазначено погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 0093/07/6.10-А від 09 серпня 2007 року сплаченого ОСОБА_4 , отримувач ОСОБА_1 , банк отримувача ПАТ «Банк Форум») та 20 листопада 2013 року ОСОБА_1 на суму 743,77 доларів США, який зазначений у розрахунку заборгованості, не перевірив наданий банком розрахунок банку та доводи банку про те, що позичальником здійснено 20 листопада 2013 року платіж на суму 743,77 доларів США, на що посилався позивач, як на дії, які свідчать про переривання позовної давності, не зробив висновку чи є це діями, передбаченими статтею 264 ЦК України, які свідчать про переривання позовної давності, у судовому рішенні не навів мотивів відхилення цих доводів. При цьому звернення стягнення на автомобіль на виконання вчиненого виконавчого напису нотаріуса має на меті погашення кредитної заборгованості у межах вартості предмета застави.

Верховний Суд звернув увагу, що під час нового розгляду встановленню підлягають факти повного/неповного погашення кредитної заборгованості від реалізації предмета застави, а крім того, слід врахувати, що кредит надано до 08 серпня 2014 року, а позов банком пред`явлено у грудні 2015 року, що з урахуванням необхідності врахування позовної давності до кожного щомісячного платежу.

Крім цього, Верховний Суд у постанові зазначив, що під час касаційного розгляду справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відомості про припинення ПАТ «Банк Форум» з 04 липня 2019 року без вказівки даних про юридичних осіб-правонаступників, але згідно з інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 серпня 2020 року № 27/10892/20, наданою на запит суду касаційної інстанції, ПАТ «Банк Форум» до його ліквідації відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмаш плюс» ( у складі лоту F35GL29541).

Отже, незважаючи на припинення відповідача шляхом ліквідації, тобто без універсального правонаступництва цієї юридичної особи, потребує вирішення питання щодо її процесуального правонаступництва з огляду на наявність інформації про перехід права вимоги за кредитним договором до іншої особи (сингулярне правонаступництво), а також те, чи позивач уклав договір про відступлення права вимоги, чи договір факторингу, та чи відповідає вчинений правочин ознакам, які мають бути притаманні відповідним договорам (пункт 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16).

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З врахуванням встановлених обставин справи та вказівок Верховного Суду, під час нового апеляційного розгляду ухвалою судового засідання від 09 листопада 2021 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмаш плюс» (місцезнаходження 04070, м. Київ, Подільський район, вул. Сагайдачного, будинок 10/5-А, 8) як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Банк Форум».

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття «зобов`язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Як зазначено вище, у зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 10853,52 доларів США, пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами у розмірі 179 134,89 грн (т. 1 а.с.15-18).

Обгрунтовуючи позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» вказував на те, що ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитним договором шляхом здійснення платежів 01 жовтня 2013 року на суму 4 023,23 доларів США та 20 листопада 2013 року на суму 743,77 доларів США (а.с.17, 190).

Згідно із з положенням статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. У силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача про те, що дії ОСОБА_1 , який частково погашав заборгованість за кредитним договором шляхом здійснення платежів 01 жовтня 2013 року на суму 4023,23 доларів США (квитанція № 5753 від 01 жовтня 2013 року де призначенням платежу зазначено погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 0093/07/6.10-А від 09 серпня 2007 року сплаченого ОСОБА_4 , отримувач ОСОБА_1 , банк отримувача ПАТ «Банк Форум») та 20 листопада 2013 року на суму 743,77 доларів США, який зазначений у розрахунку заборгованості, свідчать про переривання позовної давності, оскільки звернення стягнення на автомобіль на виконання вчиненого виконавчого напису нотаріуса має на меті погашення кредитної заборгованості у межах вартості предмета застави.

Відтак, звернувшись до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач ПАТ "Банк Форум» не пропустив загальний строк звернення до суду із позовом, з врахуванням строку кредитування, який визначений у кредитному договорі 08 серпня 2014 року, а також перериванням позовної давності внаслідок часткового погашення заборгованості згідно із платежами від 01 жовтня 2013 року та від 20 листопада 2013 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що згідно із наданим позивачем розрахунком, проведено нарахування пені з розрахунку 0,2% в день на прострочену суму заборгованості, за період з 22.10.2014 по 21.10.2015 на суму 7923,07 доларів США, що еквівалентно 179 134,89 грн.

Згідно із правовим висновком, викладеним і постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред`явлення такої вимоги процентів за користування кредитом.

Після цього, кредитодавець має право лише на стягнення з боржника інфляційних втрат (якщо кредит було надано в національній валюті в гривнях) та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідно до статті 625 ЦК України.

В свою чергу, відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 0093/07/6.10-А від 09 серпня 2007 року термін користування кредитом визначено до 08 серпня 2014.

Отже, з огляду на наведені вище норми матеріального права й правову позицію Великої Палати Верховного Суду, позивачем безпідставно проведено нарахування пені за період з 22.10.2014 по 21.10.2015 на суму 7923,07 доларів США, що еквівалентно 179 134,89 грн, оскільки визначений договором строк кредитування сплив 08 серпня 2014 року, відтак рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» нарахованої пені у в розмірі 179 134,89 грн необхідно скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні такої вимоги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції про стягнення 10853,52 долари США заборгованості за кредитним договором необхідно залишити без змін.

В свою чергу, оскаржуючи ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року про виправлення описки, апелянт ОСОБА_1 звертає увагу, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції фактично змінив судове рішення, а не виправив описку, оскільки викладення судового рішення в новій редакції є нічим іншим, як зміною судового рішення. Відтак, просить скасувати ухвалу від 21 квітня 2016 року та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Необхідно зазначити, що описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Колегія суддів звертає увагу, що постановляючи ухвалу від 21 квітня 2016 року суд першої інстанції врахував, що у рішенні суду від 09 лютого 2016 року допущено помилку щодо розміру стягнення з ОСОБА_1 судового збору, а також описку щодо стягнення судового збору в дохід ПАТ "Банк Форум", відтак прийшов висновку, що необхідно виправити допущені описки в рішенні Жидачівського районного суду Львівської області від 09.02.2016, а саме викласти абзаци в мотивувальній та резолютивній частинах рішення, які стосуються стягнення судового збору в інших редакціях.

На переконання колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції суперечить визначенню описки, оскільки визначення нового розміру стягнення з ОСОБА_1 судового збору, а також стягнення судового збору не в користь ПАТ "Банк Форум", а в дохід держави, є зміною судового рішення, а не усуненням неточностей, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

Таким чином, дану апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу Жидачівського районного суду від 21 квітня 2016 року скасувати, при цьому провести новий розподіл судових витрат за розгляд даної справи у суді першої та апеляційної інстанцій, зврахуванням задоволених позовних вимог та вартості таких у грошовому виразі.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову станом на час подання такого становила 428765,85 грн., відтак враховуючи вимоги ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання позову, з врахуванням суб`єкта подання такого, становив 6431,4 грн.

При цьому, звертаючись з позовними вимогами уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. просила суд звільнити позивача від сплати судового збору, клопотання обґрунтовувала тимчасовою адміністрацією у ПАТ «Банк Форум».

В свою чергу, згідно п. 24 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подання позову) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнявся фонд гарантування вкладів фізичних осіб - за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків), у порядку, визначеному статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відкриваючи провадження у справі, суд зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно вимог чинного законодавства, тобто провадження у справі було відкрите без сплати судового збору.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено та проведено розподіл судових витрат.

Як зазначалося вище, апеляційний суд прийшов висновку, що оскаржуване рішення в частині нарахованої пені у в розмірі 179 134,89 грн необхідно скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні такої вимоги, а рішення в частині стягнення 10853,52 долари США заборгованості за кредитним договором залишити без змін,

З врахуванням задоволених позовних вимог, підлягає розподілу і судовий збір за розгляд даної справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Виходячи із чинних на час подання позову ставок судового збору та зважаючи на звільнення позивача від сплати такого, в порядку перерозподілу судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 3740,4 грн., пропорційно до задоволених судом вимог.

Іншу частину судового збору в розмірі 2691 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Що стосується розподілу судових витрат за апеляційний розгляд справи, колегія суддів враховує таке.

Заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року та ухвала цього ж суду від 21 квітня 2016 року оскаржувалися представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги та його розмір, згідно ЗУ «Про судовий збір» поставлена в залежність від суми сплаченого збору (або яка підлягала сплаті) за подання позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачувався в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Таким чином, зважаючи на задоволені позовні вимоги в повному обсязі за подачу апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір в сумі 7074,54 грн. (за оскарження рішення) та 275,6 грн. (судовий збір за оскарження ухвали).

Разом з цим, на виконання вимог ухвал апеляційного суду відповідачем сплачено 3704,75 грн. (оскарження рішення) та 275,6 грн. (оскарження ухвали).

Враховуючи задоволені позовні вимоги при сплаті судового збору в сумі 7074,54 грн. на користь відповідача підлягало б поверненню 2960 грн., тобто судовий збір, який не підлягав би поверненню становить 4114,5 грн.

Таким чином сумуючи сплачений ОСОБА_1 судовий збір, а саме 3704,75 грн та 275,6 грн., що становить 3980, 35 грн., колегія суддів вважає за необхідне достягнути з останнього 134,15 грн. в дохід держави за розгляд апеляційної скарги, пропорційно до задоволених позовних вимог, рішення щодо яких залишилося в законній силі.

При цьому, підстави для компенсації відповідачу судового збору за подання апеляційної скарги та її розгляд, відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 задовольнити частково.

Заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» нарахованої пені у розмірі 179 134 гривень 89 копійок скасувати, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні такої вимоги.

В іншій частині заочне рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 10853,52 долари США заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області суду від 21 квітня 2016 року про виправлення описки та помилки скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 3740 (три тисячі сімсот сорок) гривень 40 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.

Іншу частину судового збору в розмірі 2691 (дві тисячі шістсот дев`чяносто одна) гривень 00 копійкок за розгляд справи в суді першої інстанції компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 134 (сто тридцять чотири) гривень 15 копійок за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Реквізити для сплати судового збору в дохід держави: Отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: UA0026001,Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк