КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 361/3453/20 Головуючий у 1 інстанції: Петришин Н.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року позивач КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Частки спільної часткової власності власників квартир становить: ОСОБА_2 - 2/5, ОСОБА_3 - 1/5, ОСОБА_1 - 1/5, ОСОБА_4 - 1/5.

Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, в якому централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води та обслуговування внутрішньо будинкових систем здійснює КП «Броваритепловодоенергія», а відповідачі отримують вказані послуги та зобов`язані своєчасно вносити плату за їх отримання.

Вказував, що відповідачі несвоєчасно здійснюють оплату комунальних послуг, у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість, яка за послуги з централізованого опалення за період від 01.11.2014 року до 01.12.2018 року становить 34 505 грн 93 коп. Також, за вказаний період у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виникла заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої, розмір якої становить 5 935 грн 03 коп.

У результаті несвоєчасної сплати коштів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка складає 5 879 грн 76 коп. Також, у результаті несвоєчасної сплати коштів за послуги обслуговування внутрішньо-будинкових систем у всіх відповідачів за період від 01.04.2013 року до 01.12.2018 року виникла заборгованість у розмірі 3 377 грн 61 коп.

З огляду на викладені обставини, позивач просив стягнути заборгованість: за отримані послуги з централізованого опалення за період від 01.11.2014 року до 01.12.2018 року з ОСОБА_2 - 13 802 грн 37 коп., і-з ОСОБА_3 - 6 901 грн 19 коп., з ОСОБА_1 - 6 901 грн 19 коп., з ОСОБА_4 - 6 901 грн 19 коп.; за отримані послуги з централізованого постачання гарячої води за період від 01.12.2014 року до 01.12.2018 року з ОСОБА_2 - 1 978 грн 34 коп., з ОСОБА_3 - 1 978 грн 34 коп., з ОСОБА_1 - 1 978 грн 34 коп.; за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період від 01.12.2017 року до 01.12.2018 року з ОСОБА_2 - 1 959 грн 92 коп., з ОСОБА_3 - 1 959 грн 92 коп., з ОСОБА_1 - 1 959 грн 92 коп.; за отримані послуги з обслуговування внутрішньо-будинкових систем за період від 01.04.2013 року до 01.12.2018 року з ОСОБА_2 - 1 351 грн 04 коп., з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 675 грн 52 коп. з кожного.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 10 706 грн 69 коп.; централізованого постачання гарячої води за період із червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 866 грн 87 коп.; централізованого водопостачання та водовідведення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 грн 92 коп., обслуговування внутрішньо-будинкових систем за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 712 грн 28 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 5 353 грн 34 коп.; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1866 грн 87 коп.; централізованого водопостачання та водовідведення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 грн. 92 коп., обслуговування внутрішньо-будинкових систем за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 356 грн. 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 5 353 грн 34 коп.; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1866 грн 87 коп.; централізованого водопостачання та водовідведення за період із червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 грн 92 коп., обслуговування внутрішньо-будинкових систем за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 356 грн. 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 5 353 грн. 34 коп.; обслуговування внутрішньо-будинкових систем за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 356 грн. 14 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 та зобов`язати позивача зробити перерахунок боргу за послугу централізованого опалення відповідно до займаної площі, а саме: кімнати 9,9 кв.м., виділеної в право користування відповідно до рішення суду від 18.09.2018 року (справа №361/4932/2017 про встановлення порядку користування квартирою) та Постанови КМУ від 24 січня 2006 року №45, та 1/5 місця загального користування (коридор, площею 13,8 кв.м., кухню, площею 7,3 кв.м., вбиральню, площею 1 кв.м., ванну кімнату, площею 2,6 кв.м., та вбудовану шафу, площею 1 кв.м.), яке залишено у спільному користуванні в даній квартири, а саме, 5,14 кв.м., що в сумі складає 15,04 кв.м. опалювальної площі.

Скарга обґрунтована тим, що при ухваленні рішення судом було проігноровано рішення суду від 18.09.2018 року (справа №361/4932/2017) про встановлення порядку користування квартирою та Постанову КМУ від 24 січня 2006 року №45. Згідно цього рішення співвласникам квартири було виділено в користування окремі кімнати з різною площею, а відповідно до абзацу 7 пункту 10 Постанови КМУ від 24 січня 2006 року №45 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, якими користується співвласник, наймач(орендар).

Вважає, що оскільки між співвласниками відсутня згода щодо оплати за житлово-комунальні послуги та кімнати виділені в користування мають різну площу, то є підстави для застосування Постанови КМУ від 24 січня 2006 року №45 при вирішенні даної справи.

Крім того, зазначає, що в судовому засіданні не доведено факт отримання послуг, оскільки факт надання послуг має бути підтверджений Актом наданих послуг, підписаний сторонами, а такий доказ позивача, як квитанція, складена самим же позивачем, не може вважатись Актом наданих послуг.

Зазначає, що судом не враховано низку доказів проживання чи непроживання в квартирі співвласників та інших людей в спірний період, а саме, «Акт обстеження житлово-побутових умов», виданий депутатом Броварської міської ради Київської області Сенько Л.І. від 12.01.2018 року, довідку з КП «Жек - 3», видану директором Мовчан М.О. 16.01.2018 року про те, що за вказаною адресою ОСОБА_1 не проживає від листопада 2015 року, «Актом обстеження умов проживання», виданим начальником служби у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Теплюк Л. М. від 28.11.2017 року, «Акт обстеження житлово-побутових умов», виданий депутатом Броварської міської ради Київської області Біленко В.В. від 16.10.2006 року та «Акт обстеження житлово-побутових умов», виданий депутатом броварської міської ради київської області Гранат А.В. від 12.01.2010 року.

Наголошує, що рішенням суду від 27 червня 2014 року (справа 361/11724/13-ц) від цього ж самого позивача до тих самих відповідачів було відмовлено в стягненні боргу за централізоване постачання гарячої води, централізованого водопостачання і водовідведення стосовно двох відповідачів, які не проживали в спірний період в квартирі і підтвердили свої слова «Актом обстеження житлово-побутових умов», виданим депутатом Броварської міської ради Київської області Біленко В.В. від 16.10.2006 року та «Актом обстеження житлово-побутових умов», виданим депутатом броварської міської ради київської області Гранат А.В. від 12.01.2010 року.

Крім того, вважає, що в оскаржуваному рішенні є протиріччя щодо застосування строків позовної давності, оскільки судом вказано, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період від червня 2017 року до 02 червня 2020 рік є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню, проте, вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період від червня 2016 року до грудня 2018 року (включно).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції застосував строки позовної давності та дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період від 02 червня 2017 року до 02 червня 2020 року є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Проте, ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає не повністю.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Частки відповідачів у праві власності на квартиру становить: ОСОБА_2 - 2/5, ОСОБА_3 - 1/5, ОСОБА_1 - 1/5, ОСОБА_4 - 1/5.

У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки №265, виданої 09 січня 2019 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області (а.с.14).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 01.03.2013 року №94 КП «Броваритепловодоенергія» визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливної каналізації та ліквідації аварій у внутрішньобудинкових мережах у житловому фонді територіальної громади м. Бровари

(а.с.17).

Судом встановлено, що вказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, в якому централізоване опалення, водопостачання і водовідведення та обслуговування внутрішньо-будинкових систем здійснює Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», яке надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та проводить щомісячні нарахування відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради.

До матеріалів справи позивачем додано розрахунок заборгованості, відповідно до якого у відповідачів виникла заборгованість за надані послуги.

Зокрема, за період від 01.11.2014 року до 01.12.2018 року заборгованість за послуги з централізованого опалення становить 34 505 грн 93 коп.; за послуги з централізованого постачання гарячої - 5 935 грн 03 коп.; за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - 5 879 грн 76 коп. Також, за період від 01.04.2013 року до 01.12.2018 рік виникла заборгованість у розмірі 3 377 грн 61 коп. за послуги обслуговування внутрішньо-будинкових систем.

Як убачається з матеріалів справи, до 26 грудня 2017 року за вказаною адресою нарахування за послуги проводилися по квартирних засобах обліку води, а після звернення відповідачки ОСОБА_1 нарахування за послуги з централізованого водопостачання проводяться за встановленими нормативами (нормами) споживання відповідно до встановлених тарифів та кількості проживаючих осіб.

Також, на підставі звернення відповідачки ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 позивачем закрито та від 01.01.2019 року відкриті нові особові рахунки для кожного з відповідачів з врахуванням частки власності у квартирі.

Також встановлено, що 18 лютого 2019 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до КП «Броваритепловодоенергія» із заявою, в якій повідомила, що від листопада 2015 року у квартирі, в яку надаються послуги, вона не проживає, а тому просила здійснити перерахунок послуг (а.с.59).

На підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 не проживає у спірній квартири, долучила копію довідки з КП «Жек-3» від 16.01.2018 року та копію довідки з місця проживання (а.с. 67-69).

Також, до справи додано акти обстеження-житлово побутових умов від 28.11.2017 року, 16 жовтня 2005 року та 12 січня 2010 року, зі змісту яких вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 1997 року у квартирі не проживають (а.с.65-66).

За ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, «Порядком формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року №955, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року та Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року.

Розмір нарахувань за користування послугами з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення проводиться на підставі тарифів, встановлених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №957 від 04.09.2018 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року №1141 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення»» та Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1740 від 10.12.2018 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», яке є виконавцем цих послуг».

Пунктом 29 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 року встановлено, що крім іншого споживач має право на зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Заперечуючи проти позову, відповідачка ОСОБА_1 зазначала, що від листопада 2015 року у спірній квартирі не проживає, про що повідомила позивача у своїй заяві від 18 лютого 2019 року та надала відповідні докази. Проте, період, за який утворилася заборгованість становить від 01.11.2014 року до 01.12.2018 року (заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення), та від 01.04.2013 року до 01.12.2018 року (за послуги обслуговування внутрішньо-будинкових систем).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також заперечували проти проживання у квартирі. Зокрема, ОСОБА_3 не проживає у квартирі від 1997 року, а ОСОБА_2 не проживає у квартирі від 01 квітня 2018 року. Проте, у матеріалах справи відсутні докази того, що вони зверталися з письмовими заявами та офіційними документами до позивача для припинення нарахування за надані позивачем послуги.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

За змістом ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 10, 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року за №572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати.

Матеріалами справи та під час судового розгляду не встановлено, що між відповідачами існує будь-яка домовленість щодо плати за житлово-комунальні послуги.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем правомірно нараховано плату за надані послуги, проте відповідачі несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювали оплату, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка має бути сплачена.

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідачі подали заяви, в яких зазначили, що позивач просить стягнути заборгованість за період, що є більшим ніж три роки, а тому просили до даних правовідносин застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 259 ЦК України передбачає можливість збільшення за домовленістю сторін строку позовної давності, про це має бути укладено письмовий договір.

За ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період від 01.11.2014 року до 01.12.2018 року (заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення), та від 01.04.2013 року до 01.12.2018 рік (за послуги обслуговування внутрішньо-будинкових систем).

Встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 02 червня 2020 року, тобто більше як через три роки з моменту порушення його прав, тому суд вірно вважав необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахованої заборгованості за надані комунальні послуги за період, що становить понад три роки до дня звернення до суду.

Крім того, суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період від 02 червня 2017 року до 02 червня 2020 року є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Проте, здійснюючи розрахунки сум, які підлягають до стягнення з відповідачів, судом першої інстанції помилково здійснено розрахунок починаючи від червня 2016 року, а тому колегія суддів вважає, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року підлягає зміні.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року змінити, виклавши його в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 6 443 (шість тисяч чотириста сорок три) гривень 71 копійок; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 74 копійки; централізованого водопостачання та водовідведення за період від грудня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 507 (п`ятсот сім) гривень 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 86 копійок; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 74 копійки; централізованого водопостачання та водовідведення за період від грудня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 253 (двісті п'ятдесят три) гривні 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 86 копійок; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 74 копійки; централізованого водопостачання та водовідведення за період від грудня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) гривні 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 86 копійок; обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) гривні 76 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () судовий збір у розмірі 800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) , ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () судовий збір у розмірі 400 гривень з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року змінити, виклавши його в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 6 443 (шість тисяч чотириста сорок три) гривень 71 копійок; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 74 копійки; централізованого водопостачання та водовідведення за період від грудня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 507 (п`ятсот сім) гривень 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 86 копійок; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 74 копійки; централізованого водопостачання та водовідведення за період від грудня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 253 (двісті п'ятдесят три) гривні 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 86 копійок; централізованого постачання гарячої води за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривень 74 копійки; централізованого водопостачання та водовідведення за період від грудня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) гривні 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () заборгованість за надані послуги з: централізованого опалення за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 3 221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 86 копійок; обслуговування внутрішньобудинкових систем за період від червня 2017 року до грудня 2018 року (включно) у розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) гривні 76 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () судовий збір у розмірі 800 гривень.

Стягнутиіз ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) , ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» () судовий збір у розмірі 400 гривень з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: