Справа № 291/1553/20
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2021 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В.,

секретаря судового засідання Гладишко Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у них не склалося, а тому шлюб між нами розірвано 15.03.2005 року за рішенням суду, дитина залишена проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. За рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 20.04.2005 року ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання їхнього неповнолітньої сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, із досягненням ним повноліття, припинив сплату аліменти. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Білоцерківському національному аграрному університеті з 15.09.2020 року на контрактній формі навчання, стипендії не отримує. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Їй відомо, що ОСОБА_2 працює та регулярно одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. Потім уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, 700 грн..

12.03.2021 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов. У відзиві вказав, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, оскільки не має доходу, який йому дозволить сплачувати аліменти у розмір ? частини заробітку (доходу) але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, такий розмір аліментів становитиме більше всього його доходу, крім того він хворіє, потребує хірургічного втручання. А тому стягнення 1/4 частки його заробітку на утримання повнолітнього сина призведе до того, що йому і надалі не буде вистачати коштів на лікування, що негативно вплине на його стан здоров`я. Просив суд врахувати ситуацію, а також те, що 28.01.2021 року він попереджений про наступне звільнення з роботи в зв`язку зі скороченням штатів, а тому відповідно з квітня 2021 року буде безробітнім, так як в смт.Ружині, особі з такими протипоказаннями до роботи як у нього через хворобу, знайти роботу неможливо. За вказаних обставин просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 300, 00 грн.

Позивачка в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що не погоджується сплачувати аліменти, оскільки на даний час є безробітнім, перебуває на обліку в центрі зайнятості, отримує допомогу по безробіттю в сумі 700 грн., а тому його дохід не дає йому змоги сплачувати аліменти у розмірі, який просить його колишня дружина. Крім того хворіє та потребує лікування.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано. Від цього шлюбу мають сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досяг віку 18 років (і в той же час йому не виповнилося 23 років).

На даний час син сторін, ОСОБА_2 навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті та є студентом агробіотехнологічного факультету, денної форми навчання, термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Контрактна форма навчання, власних доходів не має, доходів позивача не вистачало на забезпечення достатнього життєвого рівня сина та оплати освітніх послуг. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працездатний, не є особою з інвалідіністю, будь-яких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

У визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Так, суд погоджується з доводами позивача, що повнолітній син сторін продовжуючи навчання потребувала матеріальної допомоги, та те, що доходів позивача не вистачало повністю забезпечувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Разом з тим позивачем не надано належних та допустимих доказів про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному ними розмірі.

При цьому, суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.

Так відповідачем на підтвердження стану здоров`я, суду надано консультативні висновки від 16.05.2018 року, 25.04.2019 року, 06.11.2019 року, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого за період перебування на стаціонарному лікуванні з 02.07.2019 року по 09.07.2019 року), але суд, не бере їх до уваги, так як дані докази стосуються періоду коли відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 по рішенню суду від 20.04.2005 року.

Щодо консультативного висновку спеціаліста від 08.06.2021 року, копії сторінки з особистої медичної картки з записом лікаря від 29.07.2021 року, наданих відповідачем, то суд критично відноситься до цих доказів, так як вони не містять вказівки, що відповідачу протипоказано працювати взагалі, та необхідне хірургічне втручання. Консультативний висновок спеціаліста містить рекомендацію:протипоказання перебувати в умовах підвищеної Н температури повітря, робота на сонці.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги чинного законодавства, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за встановлених обставин вважає необхідним та достатнім розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн щомісячно.

Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

, На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 4,5, 19, 43,81, 82, 141, 263-265,354,355, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст. ст.182,199, 200 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.к. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.к. НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн щомісячно, починаючи з 29.12.2020 року і до закінчення навчання 30.06.2024 року, включно, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В решті позову відмовити.

Рішення в межах платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.к. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Повне рішення по справі виготовлено 21.09.2021 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.к. НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.к. НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Митюк.