Номер провадження: 22-ц/813/8291/21
Номер справи місцевого суду: 510/1910/16-ц
Головуючий у першій інстанції Сорокін К. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за поданням державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовєй Ірини Федорівни про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України, на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Сорокіна К.В. 03 березня 2021 року у м. Рені Одеської області,

встановила:

У грудні 2020 року Державний виконавець Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовєй І.Ф. звернулася до Ренійського районного суду Одеської області з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України (а.с. 2-3).

Подання обгрунтовано тим, що на примусовому виконанні Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 61504060 з виконання виконавчого листа № 510/1910/16-ц, виданого 08 січня 2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 29 808 грн. 90 коп. Заборгованість боржником не сплачена.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 03 березня 2021 року подання державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовєй І.Ф. було задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, а саме - до сплати заборгованості за виконавчим листом № 510/1910/16-ц, виданим 08 січня 2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 29 808 грн. 90 коп. (а.с. 19-20).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове ршення, яким у задоволенні подання відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення(а.с. 24-26).

Сторони про розгляд справи на 30 листопада 2021 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 14 листопада 2019 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 29 808 грн. 90 коп. 08 січня 2020 р., на виконання зазначеного рішення, було видано виконавчий лист, на підставі якого 12 березня 2020 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Зведене виконавче провадження ВП № 61504060 з виконання зазначеного виконавчого листа перебуває на виконанні в Ренійському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно отриманих відповідей на запити державного виконавця, боржник пенсії не отримує, офіційно не працює, на обліку в органах ДФС не перебуває, транспортні засоби за ним не зареєстровані, згідно довідки з Реєстру речових прав власності на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Виконавцем 07 липня 2020 р. на адресу боржника було надіслано виклик про явку до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, на виклик боржник з`явився, пояснив, що сплачувати заборгованість не збирається, від надання письмових пояснень відмовився.

07 вересня 2020 р. державним виконавцем було знов направлено виклик боржнику рекомендованим листом, виклик боржник отримав, про що свідчить данні «Укрпошти», однак за викликом не з`явився. Такі дії божника вірно трактовані судом як ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що станом на день розгляду подання, а також станом на день розгляду апеляційної скарги, заборгованість за вищевказаним виконавчим листом не сплачена.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченомуст.18 Закону України"Про виконавче провадження" та ст.441 ЦПК України зокрема, у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

З вище наведених правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України та має такий намір, може бути обмежено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобов`язань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, боржник має боргові зобов`язання та ухиляється від виконання цих зобов`язань.

З врахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку про те, що дане подання підлягало задоволенню.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення

Так, колегія суддів враховує, що сума боргу, яка становить 29 808 грн. 90 коп., боржником не сплачена, у зв`язку із чим судом апеляційної інстанції не встановлено наявність обставин для скасування обмежувальних заходів, накладених на апелянта внаслідок невиконання зобов`язань, які потягли за собою вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, таке як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 03 березня 2021 рокупостановлено з додержанням норм матеріального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 03 березня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 17 грудня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе