КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №757/62953/19-ц

20 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Олени Вікторівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Козлова Р.Ю., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

29 листопада 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 вересня 2007 року було укладено шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_1 . Під час шлюбу у подружжя народились діти- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що 18 травня 2012 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано.

В подальшому він звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів та рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року його позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 700, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2013 року та до досягнення повноліття.

30 листопада 2018 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий листу справі № 757/15349/13-ц.

Постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьмишина Едуарда Миколайовича від 04.12.2018 року ВП № 57829706 відкрито виконавче провадження.

Зазначає, що після винесення рішення суду про стягнення з відповідачки аліментів в розмірі 700,00 грн. на кожну дитину пройшов значний період часу та зараз його неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, а призначений раніше розмір аліментів є недостатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Звертає увагу, що Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027,00 грн., з 1 липня- 2118,00 грн., з 1 грудня- 2218, 00 грн. Отже, розмір аліментів 700,00 грн. на його неповнолітніх дітей є меншим, ніж мінімально гарантований державою розмір аліментів.

Вказує на те, що з моменту встановлення аліментів (2013 рік) значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, навчання, які він повинен сплачувати для належного та достатнього розвитку дітей. З розвитком технологій та запровадженням інноваційних підходів та нових методик у навчанні виникає потреба у придбанні та утриманні технічних приладів.

Зазначає, що він з 01.01.2017 року працює на посаді менеджера у фізичної особи- підприємця ОСОБА_8 по трудовому договору та отримує заробітну плату на рівні мінімальної заробітної плати, що встановлюється законодавством України.

Вказує на те, що відповідачка проживає та займається підприємницькою діяльністю в Сполучених Штатах Америки та, на його думку, вона має можливість сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у більшому розмірі, ніж визначено судом.

З огляду на вище викладене, просив суд збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Печерського районного суду від 18 жовтня 2013 року у справі № 757/15349/13-ц із ОСОБА_1 на його користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментівзадоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2013 року у справі № 757/15349/13-ц та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 27 червня 2021 року представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Ткаченко Олена Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким змінити розмір аліментів.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідачка дійсно проживає в Сполучених Штатах Америки, проте регулярно перераховує грошові кошти на користь позивача в рахунок аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Вважає, що позов з яким звернувся позивач не підсудний Печерському районному суду м. Києва, оскільки фактично ні позивач, ні діти не проживають та не перебувають за зазначеним місцем реєстраціє, а саме: АДРЕСА_1 .

Звертає увагу, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України, при постановленні рішення повинен був з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача аліментів, перевірити факт погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Вказує на те, що позивачем не надано до суду першої інстанції доказів понесення ним регулярних витрат на утримання спільних дітей, зокрема, додані до позовної заяви копії банківських квитанцій про сплату комунальних послуг не можуть слугувати доказом утримання позивачем дітей, оскільки у вказаній квартирі вони не проживають.

Зазначає, що 22 серпня 2014 року відповідачка уклала новий шлюб у Сполучених Штатах Америки та у неї народилось дві доньки- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вона не має особистих доходів, знаходиться на утриманні чоловіка, перебуває у декретній відпустці, отже наведені обставини свідчать про погіршення її матеріального стану.

Стосовно доводів позивача, що встановлений розмір аліментів є меншим, ніж гарантований державою розмір аліментів зазначає, що це не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до вимог ст. 192 СК України, оскільки державною виконавчою службою проводиться стягнення аліментів з боржника у відповідності до ст. 182 СК України.

Окрім того, зазначає, що Головним управлінням ДПС у м. Києві ДПС України на виконання вимог ухвали суду першої інстанції надано відомості про суми виплачених доходів сторонам у справі та утриманих з них податків, відповідно до яких у відповідача відсутній задекларований дохід, а середня заробітна плата позивача у 2019 році після утримання податків становила 3 450,54 грн.

25 серпня 2021 року позивачем ОСОБА_2 було надано відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на наступне.

Звертає увагу, що відповідачка здійснила ліквідацію ТОВ «Катерина Хакимов Хаус ООО» через місяць після того, як дізналась про розгляд його позовної заяви про збільшення розміру аліментів в суді, отже добровільне закриття чи призупинення підприємницької діяльності відповідачки в США не доводить погіршення її матеріального стану, а навпаки свідчить про її намагання приховати свої доходи.

Вважає, що доводи апелянта про регулярне отримання ним грошових коштів на утримання дітей від відповідачки не підтверджуються належними доказами.

З огляду на вище викладене, просив суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалити нове судове рішення яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі або залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було розірвано.

Під час шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2013 року та до досягнення ними повноліття.

30 листопада 2018 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 757/15349/13-ц

Від другого шлюбу відповідачка має двох доньок- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві інформацію про джерела та суми доходів ОСОБА_2 як фізичної особи та фізичної особи-підприємця за період з 18 жовтня 2013 року по день винесення ухвали суду включно. Витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, інформацію про джерела та суми доходів ОСОБА_1 як фізичної особи та фізичної особи-підприємця за період з 18 жовтня 2013 року по день винесення ухвали суду включно.

На виконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС у м. Києві 02 березня 2020 року було надано відповідь з якої вбачається, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків дохід позивача за четвертий квартал 2019 року становив 12 538,71 грн. У відповідачки інформація про доходи - відсутня.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року було витребувано у представника відповідача дані чи є відповідачка ОСОБА_1 засновником, власником, учасником чи працівником компанії Kateryna Hakimov House LLS зареєстрованої в США та чи отримує відповідачка грошові кошти від зазначеної компанії.

На виконання протокольної ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Ткаченко Оленою Вікторівною було надано копію Сертифікату з офіційним перекладом з якого вбачається, що відповідачем 10 грудня 2018 року було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю Катаріна Хакімов Хаус та 27 грудня 2019 року воно було ліквідовано.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції посилався на те, що з урахуванням віку дітей, їх потреб, даних про особу позивача, відповідача, виходячи з засад розумності, реальності, наявні підстави для збільшення розміру аліментів до 2 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та збільшення розміру аліментів до 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, враховуючи вік дітей, їх потреби, дані про особу позивача та відповідача

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позов, з яким звернувся позивач не підсудний Печерському районному суду м. Києва, оскільки фактично ні позивач, ні діти не проживають та не перебувають за місцем реєстрації : АДРЕСА_1 , колегія суддів відхиляє, оскільки до позовної заяви позивачем було надано копію паспорта в якому зазначено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_2 , а тому позивач відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України обгрунтовано звернувся з даним позовом до Печерського районного суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги представника відповідачки про те, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України, при постановленні рішення повинен був з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача аліментів, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено наявні в матеріалах справи докази, за клопотанням представника відповідача судом було витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві інформацію про джерела та суми доходів позивача та відповідача. Відповідачка не надала суду доказів того, що вона за станом здоров'я не може сплачувати аліменти на утримання двох дітей. Не надала відповідачка і доказів на підтвердження своїх доводів про те, що вона немає власних доходів в США та знаходиться на утриманні свого чоловіка та перебуває у декретній відпустці.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Олени Вікторівни.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Олени Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: