У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчак М. М. ,

при секретарі - Пальчак Р. Р.,

представників третіх осіб, на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м.Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ліберо», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Лариси Володимирівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк народний капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання зобов`язань припиненими та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду із даним позовом про визнання зобов`язань припиненими та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду вказана справа розподілена на суддю ОСОБА_6

21 травня 2019 року судом прийнято ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 08 квітня 2021 року № 798/0/15-21 ОСОБА_6 звільнено з посади судді Подільського районного суду міста Києва у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року № 2283 призначено повторний автоматизований розподіл даної справи з метою заміни головуючого судді Васильченка О.В.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М. та прийнята ним до провадження.

У засідання 16 вересня 2021 року з`явилися представник Третьої особи ОСОБА_4 - адвокат Голубок А.В., який також згідно наявної в матеріалах справи копії довіреності є представником Позивача.

Представник Третьої особи ОСОБА_5 - адвокат Мельничук І.В.

Інші учасники справи у вказане засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у цій справі повідомлялися належним чином.

Представником Позивача адвокатом Твердохліб І.О. було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її перебуванням за межами України.

Жодних доказів цьому до клопотання долучено не було.

Розгляд цивільної справи неодноразово відкладався з метою надання можливості учасникам справи після прийняття справи до розгляду суддею Головчаком М.М. надати пояснення, докази та безпосередньо взяти участь у розгляді справи.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Провадження у вказаній цивільній справі було відкрито в 2019 році.

Враховуючи викладене суд ухвалив проводити засідання без участі учасників справи, які не з`явилися, за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат Мельничук І.В. підтримала подане 04.06.2021 клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказує, що спір стосується забезпечувального договору, а саме Договору іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015 до Кредитного договору №53/15-К від 01.12.2015, який укладено між юридичними особами між ПАТ «Банк Народний Капітал» (надалі у тексті - Банк) та ТОВ «Грант Ойл Групп» (надалі у тексті - Позичальник, попередня назва ТОВ «Ю.С.А.»).

За змістом статті 20 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII) до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Правильність застосування вказаної норми, також визначена у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 19.03.2019 при розгляді справи № 904/2529/18.

Представник Третьої особи - Голубок А.В. у судовому засіданні заперечив проти клопотання представника Третьої особи про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що цей спір не підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства, а повинен розглядатися саме за правилами цивільного судочинства, оскільки сторонами по справі є фізичні особи.

Окрім того зауважив, що до матеріалів справи долучено заяву про зміну підстав позову, яка також підтвердить, що справа підлягає до розгляду саме судом загальної юрисдикції.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника Третьої особи - адвоката Мельничук І.В. та закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що 01.12.2015 року між ПАТ «Банк Народний Капітал» надалі у тексті - Банк та ТОВ «Грант Ойл Групп» надалі у тексті - Позичальник, попередня назва ТОВ «Ю.С.А.» було укладено Кредитний договір №53/15-к надалі у тексті - Кредитний договір від 01.12.2015. Строк виконання основного зобов`язання 29.11.2016

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором було укладено Договір іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015 року між ОСОБА_3 та Банком, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харенко Л.В. за реєстровим №2338 Предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6.1 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання Іпотекодавцем будь-яких умов Основного договору та/або цього Договору, а також в інших випадках передбачених цим Договором та/або Основним договором та/або законодавством України.

Звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог Іпотекодержателя, згідно умов п.п. 6.2.1., 6.2.2. цього Договору. Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, визначених цим Договором, належить іпотекодержателю.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 07 березня 2017 року № 127-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09 березня 2017 року №903 «Про початок процедури ліквідації АТ «НК БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» з 09 березня 2017 року до 08 березня 2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «НК БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Андронову Олегу Борисовичу строком на два роки з 09 березня 2017 року до 08 березня 2019 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.06.2018 №1386 «Про затвердження умов продажу активу ПАТ «Банк народний капітал» затверджено умови продажу права вимоги за кредитним договором №53/15-К від 01.12.2015, заборгованість за кредитом (станом на 01.04.2018) - 1862402,67 грн, оціночна вартість (станом на 01.04.2017) - 1088914,06 грн, початкова ціна реалізації 1862402,67 грн, шляхом продажу на відкритих електронних торгах (аукціоні).

05.07.2018 відбулися електронні торги з реалізації лоту № F15GL27284 (право вимоги за кредитним договором № 53/15-К від 01.12.2017), початкова вартість лоту була 1862402,67 грн, кількість учасників 2, переможцем яких визнано ТОВ «Фінансова компанія «Ліберо» за ціною продажу лоту 1100000,00 грн.

Господарський суд міста Києва розглядав справу №910/10407/18 про визнання недійсними результатів вказаних відкритих торгів та договору.

17.12.2019 було Господарським судом м. Києва ухвалено рішення за яким суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕСЛАЙН» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ліберо» та Публічного акціонерного товариства «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) з продажу права вимоги за кредитним договором №53/15-К від 01.12.2015, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-06-15-000072-b від 05.07.2018 та визнання недійсним договору № 2 від 31.07.2018 про відступлення прав вимоги між АТ «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «Ліберо» за кредитним договором № 53/15-К від 01.12.2015.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

30.08.2018 року Позивач отримала від ТОВ ФК «Ліберо» вимогу про погашення заборгованості (вказана обставина визнається Позивачем та зазначається на арк. 4 позовної заяви але заборгованість не погашала, а намагалася здійснювати листування для врегулювання спору.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_3 , як попередній власник спірної квартири, звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом, про визнання зобов`язань які виникли з Договору іпотеки №53/15-І.2 від 01.12.2015 року, однак не містить вказівку на дату з якої такі правовідносини на думку Позивача підлягають визнанню припиненими.

У даному спорі сторонами кредитного договору є юридичні особи.

Тобто спір виник у зв`язку із виконанням Договору іпотеки, що був укладений на забезпечення кредитного договору укладеного між юридичними особами ПАТ «Банк Народний Капітал» та ТОВ «Грант Ойл Групп» (ТОВ «Ю.С.А. назва на момент виникнення правовідносин), що відповідає ознакам спору, який підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наступним.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону далі - ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України далі - ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічний висновок викладено у правовій позиціях Великої Палати Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року при розгляді справи № 910/1733/18 та у постанові від 19 березня 2019 року у справі №904/2526/18.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Представник Третьої особи просила скасувати заходи забезпечення вжиті судом для забезпечення позовних вимог у даній справі. Однак, керуючись ч. 10 наведеної вище статті суд вважає таку вимогу передчасною до набрання законної сили цією ухвалою.

За наведених підстав, на переконання суду клопотання про закриття провадження підлягає до задоволення.

Керуючись статтями ст.ст. 200, 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Третьої особи адвоката Мельничук І.В. про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ліберо», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Лариси Володимирівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк народний капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання зобов`язань припиненими та зобов`язання вчинити дії закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити позивачеві право звернення з позовом до суду в порядку господарського судочинства з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяМ. М. Головчак