Ухвала

Іменем України

22 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 307/2240/20

провадження № 61-11240ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Буштинської селищної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення Буштинської селищної ради про передачу у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Тячівський районний суд Закарпатської області ухвалою від 11 серпня 2020 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнив, наклав арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку площею 1,613 га, кадастровий номер :03:001:0034, розташовану на території урочища «Руськополівське» смт Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 244, та заборонив відповідачу ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом земельної ділянки площею 1,613 га, кадастровий номер :03:001:0034, розташованої на території урочища «Руськополівське» смт Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 244, до набрання рішенням по справі законної сили.

Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 13 травня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року про забезпечення позову у вищезазначеній справі.

ОСОБА_1 05 липня 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 21 липня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року у вказаній вище справі - відмовив. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної ухвали та роз`яснив наслідки невиконання вимог ухвали.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Верховного Суду від 21 липня 2021 року, заявник направив до суду клопотання про поновлення строку та довідку поштового відділення № 2 с. Калини. У наданій довідці зазначено, що у зв`язку із запровадженням карантинних заходів поштове відділення працювало з обмеженнями, так як листоноші захворіли та був неукомплектований штат.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перелік ухвал суду першої інстанції, правом на оскарження яких у апеляційному порядку наділені учасники справи, визначений у статті 353 ЦПК України.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у вересні 2020 року ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , подавав апеляційну скаргу на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року. Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 05 листопада 2020 року відмовив апелянту у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року.В касаційному порядку ухвала не оскаржувалася.

Постановляючи 13 травня 2021 року ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року, суд апеляційної інстанції, керуючись пунктом 3 частини першої статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявником повторно подано апеляційну скаргу на ту саму ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову у справі.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків апеляційного суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У заяві про усунення недоліків, в прохальній частині, заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року у справі № 307/2240/20 та поновити строк на виконання вимог ухвали Закарпатського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Однак, Верховний Суд, звертає увагу заявника на те, що до повноважень касаційної інстанції не входить право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, так і поновлення строку на виконання вимог ухвали апеляційного суду, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Буштинської селищної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення Буштинської селищної ради про передачу у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький