головуючий у суді І інстанції Шевченко Т.М.
провадження № 22-ц/824/9984/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Гаращенка Д.Р.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Шпури Юрія Вікторовича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року

за заявою Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),

в с т а н о в и в :

У березня 2021 року від ПАТ НАСК «Оранта» до суду першої інстанції надійшла заява про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що після постановлення 21 липня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва рішення у цивільній справі, ПАТ НАСК «Оранта» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення суми страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», а також жодним іншим страховиком. Вважаючи вказані обставини нововиявленими, позивач ПАТ НАСК «Оранта» просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року та постановити нове, яким позов ПАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити повністю.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ НАСК «Оранта» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що обставини щодо існування договірних відносин між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом АМ/5658040, існували та були відомі при розгляді по суті цивільної справи № 752/23419/19 за позовом ПАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

Інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року, заявником не наведено та судом не встановлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ НАСК «Оранта» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року у повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/20589/20 від 05 березня 2021 року встановлено, що відповідальність ОСОБА_1 на момент вчинення вищезазначеної ДТП не була застрахована жодним страховиком, що докорінно змінило фактичні обставини справи і безпосередньо впливає на позицію суду щодо стягнення з винуватця ДТП - ОСОБА_1 коштів, визначених в позовній заяві, тобто вартості заподіяного відповідачем збитку.

Обставини, встановлені Господарським судом міста Києва є нововиявленими оскільки вони є істотними, не були встановлені Голосіївським районним судом міста Києва при розгляді справи по суті (суд відмовив саме з підстави недоведеності не застрахованості); та не були і не могли бути відомі ПАТ «HACK «Оранта».

Інші учасники, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу не направили.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 27 вересня 2021 року у зв`язку з припиненням повноважень судді Сержанюка А.С. визначено склад колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Мостової Г.І., суддів Суханової Є.М., Гаращенка Д.Р.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 12 листопада 2021 року визначено склад колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Мостової Г.І., суддів Березовенко Р.В., Гаращенка Д.Р.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 стаття 423 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 квітня 2018 року між ТОВ «БК «Голдстрім ЛТД» та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений договір № УБ1256163 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volvo XC-90», державний номерний знак НОМЕР_1 .

14 жовтня 2018 року у місті Києві сталася ДТП за участю автомобілів Volvo XC-90» державний номерний знакНОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

17 жовтня 2018 року до позивача із заявою звернувся представник ТОВ «БК «Голдстрім ЛТД» з приводу виплати страхового відшкодування.

14 листопада 2018 року ПАТ «НАСК «Оранта», виходячи із розрахунку СТО, на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до нього, здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок, вказаний страховиком у розмірі 59 465 грн 88 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

10 січня 2019 року «НАСК «Оранта» звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ України» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 59 465 грн 88 коп.

20 травня 2019 року листом ПрАТ «СК «ПЗУ України» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що згідно полісу АМ/5658040, який укладений ПрАТ «СК «ПЗУ України», забезпеченим є інший транспортний засіб, ніж зазначений в полісі.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року у цивільній справі № 752/23419/19 за позовом ПАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу АМ/5658040, тому на ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховика відповідача, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування (а.с. 119-123 т. 1).

ПАТ НАСК «Оранта» не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою (а.с.128-132 т. 1)

Апеляційна скарга серед іншого обґрунтовувалася тим, що транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент події не був забезпечений ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», тобто між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» були відсутні договірні відносини на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом АМ/5658040 (а.с. 26-27, 149-154 т. 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в тому числі обґрунтована тим, що суду не було надано доказів, що поліс ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» АМ/5658040 був підроблений відповідачем, чи визнаний недійсним або нікчемним, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у позові до винної особи, з огляду на те, що ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є більшим ніж ціна позову у цій справі (а.с. 184-191 т. 1).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 910/20589/20 відмовлено у задоволенні позову ПАТ НАСК «Оранта» до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення 59 465 грн 88 коп (а.с. 207 т. 1).

Вказане рішення мотивоване тим, що оригінал страхового полісу № АМ/5658040 суду наданий не був та позивачем не доведена та обставина, що на момент скоєння 14 жовтня 2018 року ДТП за участю автомобіля марки «VOLVO XC - 90», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_1 була застрахована відповідачем - ПРАТ «СК «ПЗУ Україна».

Зі змісту указаного рішення господарського суду вбачається, що ОСОБА_1 не була залучена до участі у вказаній господарській справі.

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина 7 статті 82 ЦПК України).

У своїй заяві ПАТ НАСК «Оранта» посилається на те, що Господарським судом міста Києва № 910/20589/20 від 05 березня 2021 року встановлені нововиявлені обставини, про які останньому не було та не могло бути відомо раніше, а саме: цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» або в іншого страховика.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що ПАТ НАСК «Оранта»не доведено, що йому не було раніше відомо про ці обставини з огляду на таке.

Необхідною умовою нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Однак, при зверненні до суду позовні вимоги ПАТ НАСК «Оранта» обґрунтовані тим, що ПрАТ «СК «ПЗУ України» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що згідно з полісу АМ/5658040, який укладений ПрАТ «СК «ПЗУ України», забезпеченим є інший транспортний засіб, ніж зазначений в полісі, та додано відповідь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» від 14 травня 2019 року про те, що згідно з дійсним полісом АМ/5658040 забезпеченим є інший транспортний засіб, ніж у наданій позивачем копії полісу, яка містить ознаки, які можуть свідчити про підробку (а.с. 26-27 т. 1).

Указане вище свідчить, що зазначені обставини були відомі заявникові на час розгляду справи у 2019 році (на час звернення із позовною заявою) і цим обставинам надавалася оцінка як судом першої так і апеляційної інстанції.

А встановлення господарським судом обставин щодо того, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_1 не була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», пов`язується з набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 05 березня 2021 року.

У зв`язку з цим ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 05 березня 2021 року не зумовлює підстави для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 липня 2020 року, ухваленого до набрання законної сили таким рішенням господарського суду.

Наявність підстав для відшкодування шкоди у порядку регресу суд встановлює на момент виникнення спірних правовідносин та ухвалення рішення суду (21 липня 2020 року).

З огляду на вказане рішення господарського суду про відмову у задоволенні позову до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не може мати зворотної дії в часі та не може впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що рішення Господарського суду міста Києва від 05 березня 2021 року є новим доказом, отриманим заявником вже після ухвалення рішення, питання про перегляд якого порушується ПАТ НАСК «Оранта», а презумпцію правомірності договору страхування (полісу) заявником не спростовано, у зв`язку з чим доводи ПАТ НАСК «Оранта» не містять ознак нововиявленої обставини.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

в с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Шпури Юрія Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення тексту повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20 грудня 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

Д.Р. Гаращенко