Справа № 2-356/09
Провадження № 4-с/331/40/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.,

за участю секретаря Мироненко О.В.

представника скаржника Плужник М.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк Ілони Олександрівни , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою , в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо не зняття арешту з коштів , які містяться на відкритих рахунках боржника відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року у справі 2-356/09 та зобов`язати скасувати постанови державного виконавця від 29.012020, 30.10.2020 , 19.11.2020 про арешт коштів, які містяться на відкритих рахунках боржника, видані Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скарга обґрунтована тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі 2-356/09 від 15.04.2021 року розстрочено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2009 року по справі №2-356/2009 шляхом щомісячного відрахування 10% з заробітної плати ОСОБА_1 , до повного погашення заборгованості перед в/ч НОМЕР_2 . Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 24.05.2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «Консалт Енерго», та визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 10% до виплати загальної суми боргу 32373,18 гр..

В серпні 2021 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) його представники звертались з адвокатським запитом з метою скасувати постанову про арешт коштів боржника, однак йому було відмовлено.

У зв`язку з тим, що постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 24.05.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , вважає дії з приводу зняття арешту з коштів майна ОСОБА_1 є обґрунтованими, через що вимушений звернутися до суду з вказаною скаргою.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року провадження за скаргою відкрите.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із вказаною скаргою.

09 листопада 2021 року від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк І.О. надійшов відзив на скаргу, в якому державний виконавець просив в задоволенні скарги відмовити з підстав її необґрунтованості та правомірності своїх дій.

У вступному слові представник скаржника Плужник М.В. скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні в ній викладеним.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк І.О. та представник стягувача Військової частини НОМЕР_1 , повідомлені про час та місце розгляду скарги, до суду не з`явилися.

У відповідності до положень ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, з огляду на що суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності приватного виконавця та боржника.

Суд вислухавши вступне слово представника скаржника , дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2009 року по справі №2-356/2009 військовій частини НОМЕР_1 , 09.11.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 у розмірі 29157,44 грн. гривень 44 копійки.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гродньої Г.Ю. від 18 лютого 2019 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-356/2009 , виданого 09.11.2010.

Як зазначив державний виконавець у відзиві , ним в ході примусового виконання судового рішення по справі №2-356/2009 винесено постанови про арешт коштів боржника від 29.01.2020, від 30.10.2020 та від 19.11.2020, однак копії зазначених постанов у матеріалах виконавчого провадження відсутні та суду надані не були.

В той самий час, в копіях матеріалів виконавчого провадження № 58324925, які долучені до відзиву, наявні дві постанови від 30 січня 2020 року , якими накладено арешт на грошові кошти , що містяться на рахунках ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» та в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 ..

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року розстрочено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2009 року по справі №2-356/2009 шляхом щомісячного відрахування 10% з заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повного погашення заборгованості перед в/ч НОМЕР_2 .

24 травня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , копію якої направлено до ТОВ «КОНСАЛТ ЕНЕРГО» для виконання.

13 липня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Примак О.М. звернувся до державного виконавця з вимогою про зняття арешту з рахунків скаржника, однак йому було відмовлено, що підтверджено листом від 29.07.2021 року , який підписаний ОСОБА_2 , начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Частиною четвертою ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частиною п`ятою статті 59 Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При цьому відповідно до п. 18 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за N 512/5, зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Скаржником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії державного виконавця щодо не скасування арешту є протиправними, оскільки сама по собі розстрочка виконання рішення не є підставою для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення, а інших підстав та доказів на їх підтвердження ОСОБА_1 у скарзі не наведено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутні оскаржувані постанови , натомість наявні дві постанови про арешт коштів боржника від 30 січня 2020 року, які не є предметом оскарження.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лагоднюк Ілони Олександрівни , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 13 грудня 2021 року.

Суддя: О.Є. Жукова