Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/686/21
Провадження №2/433/305/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача ОСОБА_3 надав клопотання про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності, з тих підстав, що сторони по справі проживають за межами України.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Питання підсудності цивільних справ врегульоване зокрема ст.29 та ст.497 ЦПК України, які передбачають, що підсудність цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У міжнародному праві категорія "підсудність" застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. На цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності.

Норми статей ЦПК України передбачають загальну, територіальну та виключну підсудність. Закон України "Про міжнародне приватне право", зокрема ст. 75-77, передбачає договірну, загальну, альтернативну та виключну підсудність.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог ст. 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" та нормами відповідних міжнародних договорів.

Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (ст. 1, ч. 1, п. 3, ст.ст.75-77 Закону).

Визначення поняття "іноземний елемент" наведено уст. 1, ч. 1, п. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право". Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

За змістом статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону. Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За відсутності такої обставини згідност.29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Судом встановлено, що сторони є громадянами України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично постійно проживає за межами України, а саме: АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується копією довідки про спільну реєстрацію, наданою Муніципальним реєстром мешканців Тосса-де-Мар (Жирона) (а.с. 36).

Відповідач ОСОБА_2 також постійно проживає та працює в Російській Федерації, що підтверджується копією міграційної картки та копією трудової книжки (а.с. 165-169, 170-171).

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки обставини щодо постійного проживання учасників справи за кордоном стали відомі суду після відкриття провадження по справі, відповідно до положень ст. 29 ЦПК України справа підлягає передачі до Верховного Суду для визначення підсудності.

Керуючись ст. 29 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитинидо Верховного Суду для визначення підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П.С. Гавалешко