Ухвала

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 520/15383/16

провадження № 61-14533ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю з 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті ОСОБА_3 ) та визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2017 року провадження по справі було закрито у зв`язку зі смертю позивача.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 16 серпня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , як правонаступниці ОСОБА_2 , була задоволена та скасована ухвала від 29 серпня 2017 року, справа направлена до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 1994 року по червень 2016 року (день смерті ОСОБА_3 ). В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16, від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16, від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності у порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси вищезазначену цивільну справу № 520/15383/16.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара