ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

15 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Бондар Я.М.

Суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

заслухавши доповідь судді-доповідача Бондар Я.М. по апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Уют-2011" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу, таким що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 07 грудня 2021 року залишена без руху через несплату судового збору, скаржнику роз`яснено про необхідність сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 454 грн. та надано строк для усунення недоліків.

Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи закріплений і у національному законодавстві (стаття 131 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Матеріалами справи встановлено, що, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 07 грудня 2021року за вихідним №8942 була надіслана на електронну адресу скаржника зазначену в апеляційній скарзі () та отримана ОСОБА_1 07.12.2021 о 17:46 годин, що підтверджено довідкою про доставку електронної відправки.

09.12.2021 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслала додаткові пояснення у справі, де зазначила, що на виконання ухвали надсилає доказ про сплату судового збору, при цьому квитанція про сплату судового збору відсутня, про що було складено Акт 1 від 09 грудня 2021 року.

10.12.2021 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслала заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат та знову зазначила про надіслання доказу про сплату судового збору, квитанцію не надала, про що складено Акт 2 від 10 грудня 2021 року.

Станом на 15 грудня 2021 року ухвала суду апеляційної інстанції від 07 грудня 2021 року не виконана відповідачем, доказів сплати судового збору стороною відповідача не подано.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , звернувшись із апеляційною скаргою та, отримавши ухвалу без руху, яку необхідно виконати, сплативши судовий збір, не усунула недоліки апеляційної скарги, клопотань про продовження строку на виконання ухвали без руху не заявляла, що вказує на відсутність у відповідача зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Уют-2011" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що згідно ч.7 ст.185 ЦПК, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Уют-2011" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: