Справа №766/4248/21 н/п 2/766/9335/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

з участю секретаря судового засідання Білої А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

позивача ОСОБА_3 ,

представника позивачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» про визнання права власності в порядку набувальної власності,-

встановив:

Позивачі звернулися із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» про визнання права власності в порядку набувальної власності, мотивуючи тим, що з 1992 року вони проживають в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в нього вселені, як особи, які мали трудові відносини із підприємством балансоутримувачем. Вже при фактичному проживанні в зазначеному будинку на ім`я ОСОБА_5 було видано ордер на житлове приміщення № 425 від 10.03.1994 року, а також із складом сім`ї, визначеним в ньому: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . На сьогоднішній день вони продовжують проживати в вищезазначеному будинку, тобто добросовісно та відкрито володіють цим майном більше десяти років та постійно сплачують комунальні послуги за цією адресою. Власником будинку є формально ВАТ «Херсонський завод карданних валів», який жодних майнових прав після нашого фактичного вселення в вищезазначений будинок не заявляв. Просить визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзив на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, покази свідків ОСОБА_13 ОСОБА_14 , розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до листів ХДБТІ повідомляє, що за даними архіву бюро домобудівля розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить Херсонському заводу карданних валів згідно договору купівлі-продажу від 06.06.1963р. посвідченому Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4926 та даний будинок має статус житловий будинок, згідно рішення господарського суду Херсонської області від 24.05.2005р. справа №1/117-ПН-05.

Відповідно до довідок ВАТ «Херсонського заводу карданних валів» дані ОСОБА_15 та ОСОБА_7 в тому, що вони поселені в будинок АДРЕСА_1 в 1992 році при виселенні з аварійного будинку АДРЕСА_2 , який був знесений.

Відповідно до ордеру на житлове приміщення №425 виданого 10.03.1994р. ОСОБА_5 з сім`єю 7 осіб ( ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_8 син, ОСОБА_16 донька, ОСОБА_17 донька, ОСОБА_11 зять, ОСОБА_12 онука) на право зайняття житлового приміщення житловою площею 65кв.м., яке складається з 4 кімнат в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копій паспортів позивачів підтверджується факт проживання в будинку за адресою АДРЕСА_1 більше 10 років

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом наведеної норми права, позивач має довести, окрім відкритості, безперервності і давності володіння нерухомим майном, щодо якого у нього відсутні підстави для володіння і набуття права власності, ще і інші обставини, які мають суттєве значення для справи, зокрема, добросовісність володіння.

Ознака добросовісності присутня у тому випадку, коли володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Цей висновок Верховний Суд зробив у Постанові від 27.09.2018р., по справі № 571/1099/16-ц та Постанові від 31.10.2018р., по справі № 683/2047/16-ц.

Отже, для застосування набувальної давності добросовісний набувач має довести, що майно, яким він заволодів, є чужим, тобто належить іншій особі, а у самого добросовісного набувача на момент заволодіння майном були відсутні передбачені законом підстави для набуття власності на нього і він не знав і не міг знати про це. До того ж, таке заволодіння має бути правомірним. Застосування до набувальної давності презумпції добросовісності не відповідає буквальному змісту ст. 344 ЦК, оскільки в силу ч. 5 ст. 12 ЦК презумпція добросовісності діє тоді, коли законом встановлені правові наслідки недобросовісного здійснення особою свого права (частини 1, 3 ст. 388 ЦК), тоді як ст. 344 ЦК вказує на правомірні дії щодо добросовісного заволодіння чужим майном.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Суд виходить з того, що позивачі, вселяючись у приміщення спірного будинку АДРЕСА_1 , як члени сім`ї наймача, який займав квартиру на підставі ордеру, і користувались чужим майном, обставин, які б свідчили про те, що власник майна відмовився від свого права власності, судом не встановлено, що виключає застосування ст.344 ЦК України, оскільки за її змістом за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Отже, суд вважає, що позивачі не довели обов`язкової підстави набуття права власності за набувальною давністю як добросовісність. Сам по собі факт відкритого та безперервного користування ними спірною житлового приміщення не є достатньою підставою для виникнення у позивачів права власності за набувальною давністю.

Враховуючи те, що предметом позову є визнання права власності за набувальною давністю саме на будинок, а також те, що не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності у позивачів правових підстав щодо володіння спірним нерухомим майном, а відповідно й наявності добросовісності такого володіння, тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Посилання позивачів на покази свідків, як на докази на підтвердження вимог, не приймаються судом, як такі, що спростовані в судовому засіданні обставинами.

Керуючись ст.ст. 15,16, 214, 316, 328,344 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 200, 206 263-265, 280 - 282, 355 ЦПК України, суд-

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» про визнання права власності в порядку набувальної власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний текст рішення складено 14.12.2021 року.