КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 761/3496/21 Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

,

В С Т А Н О В И В:

В Шевченківський районний суд міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, у якому просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 1 100 000,00 грн., 3 % річних - 15 370 грн., та інфляційні збитки - 49 218 грн., а всього - 1 164 588 грн.

В підготовчому судовому засіданні, 11 травня 2021 року сторони заявили клопотання про визнання мирової угоди у даній справі, укладеної між позивачем та відповідачем, на наступних умовах:

1. Дана мирова угода укладається сторонами у відповідності до ст. 207 ЦПК України з метою усунення за спільною згодою існуючої суперечки, що явилась причиною пред`явлення зазначеного позову. Сторони гарантують, що дана мирова угода не порушує прав та/або охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

2. Сторони дійшли згоди, що позивач в якості поступки не заперечує, щодо сплати відповідачем грошових коштів в розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп. у справі № 761/3496/21. Інших претензій до відповідача не має згідно розписки від 08 травня 2020 року.

3. Сторонам роз`яснені наслідки затвердження мирової угоди і закриття провадження по справі, передбачені ст. 256 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року визнано мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою на таких умовах:

1. Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_1 в якості поступки не заперечує, щодо сплати ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок за розпискою від 08 травня 2020 року.

2. Після сплати вказаної суми, ОСОБА_1 не має інших претензій до ОСОБА_2 , згідно розписки від 08 травня 2020 року.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою закрито.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 1 000 000 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 рокускасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановлюючи ухвалу про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував тим, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно із частинами 1 - 4 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді, сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди, суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

При цьому, відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Уразі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода - це договір, який має містити істотні умови, серед яких, згідно ст. 631 ЦК України, є строк договору. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що мирова угода лише повторює зміст розписки від 08 травня 2020 року, не містить умов, які стосуються порядку і строків виконання такої угоди.

Вказані обставини Шевченківський районний суд міста Києва залишив поза увагою, поверхово, неповно та не об`єктивно розглянув справу, не надав належної правової оцінки самому документу - мировій угоді, яка не відповідає вимогам законодавства, що ставляться перед формою та змістом угод, договорів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар