Справа № 758/2609/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

за участю

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до договору дарування квартири від 24.12.2004, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Борисовою С.О. квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .

29.06.2020 сталося залиття квартири АДРЕСА_1 .

30.06.2020 позивач звернулася з письмовим зверненням до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» з вимогою направити комісію з представників керуючої компанії для встановлення факту та наслідків затоплення зазначеної квартири та складання акту про затоплення у найкоротший строк.

03.07.2020 комісією відповідача у складі провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду - ОСОБА_4 , майстра дільниці № 1 - ОСОБА_5 , сантехніка дільниці № 1 ОСОБА_6 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 (далі - акт), який затверджено першим заступником директора керуючої компанії, комісією відповідача, та підписано позивачем.

Згідно інформації у вказаному акті, зазначено детальний опис пошкоджень житлового приміщення, а причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 послугував прорив стоякової труби холодного водопостачання внаслідок зношеності житлового фонду.

17.08.2020 складено зведений кошторисний розрахунку вартості ремонту квартири після залиття за адресою: АДРЕСА_1 . Також, складено дефектний акт на ремонт квартири після залиття за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеного між обслуговуючою компанією та позивачем предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій у житловому будинку по АДРЕСА_4 .

Відповідно до акту залиття, що під час затоплення квартири пошкоджено стіни, стелю, підлогу кухні, залито стіни та стелю коридору, повністю залито стіни, стелю, підлогу туалету, ванної кімнати кухні.

За результатами розгляду адвокатського запиту, відповідачем листом від 15.02.2021 № 10663-462 повідомлено наступне.

Пункт 2 листа - «з метою ліквідації аварійної ситуації на мережі водопостачання у житловому будинку АДРЕСА_6 зазначеного будинку встановлено ремонтну накладку на стояковому трубопроводі холодного водопостачання»

Пункт 3 листа - «Залиття квартири АДРЕСА_1 сталося в наслідок прориву стоякового трубопроводу холодного водопостачання».

Пункт 4 листа - «Прорив стоякового трубопроводу холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_6 стався внаслідок зношеності».

Посилаючись на інформацію локального та зведеного кошторису на будівельні роботи та ремонт квартири після її залиття позивачка просила стягнути з відповідача 167 237 грн майнової шкоди та судові витрати.

На виконання ухвали суду відповідачем у квітні 2021 подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволені позовних вимог, підтримала обставини викладені у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 24.12.2004, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Борисовою С.О. квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .

29.06.2020 сталося залиття квартири АДРЕСА_1 .

03.07.2020 комісією відповідача у складі провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду - ОСОБА_4 , майстра дільниці № 1 - ОСОБА_5 , сантехніка дільниці № 1 ОСОБА_6 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 (далі - акт), який затверджено першим заступником директора керуючої компанії, комісією відповідача, та підписано позивачем.

У вказаному акті зазначено детальний опис пошкоджень житлового приміщення.

Разом з тим, в акті вказано, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з вищерозташованої квартири № 6 через порив стоякової труби холодного водопостачання в квартирі № 6 внаслідок зношеності житлового фонду.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування завданих позивачці відповідачем майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року № 6-183цс14.

Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 7.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд зазначає, що матеріали цивільної справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин наявності винних дій Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» у заподіянні шкоди майну позивачки внаслідок залиття належної їй квартири.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження тієї обставини, що причиною залиття належної позивачу квартири ймовірно можуть бути дії або бездіяльність третіх осіб, мешканців квартири АДРЕСА_6 , оскільки залиття квартири № 1 відбулося через порив стоякової труби холодного водопостачання у квартирі № 6 , через, ймовірно, зношеність житлового фонду.

Наведена обставина вбачається з акту від 03.07.2020, наданого представником позивачки, який було складено комісією у складі провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду - ОСОБА_4 , майстра дільниці № 1 - ОСОБА_5 , сантехніка дільниці № 1 ОСОБА_6 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд надходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивачка - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ;

- відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», м. Київ, вул. Хорива, буд. 36, .

Суддя Д. В. Петров