Справа № 345/571/20
Провадження № 4-с/345/13/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргуОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, а саме просить визнати дії та рішення старшого державного виконавця Манелюк Наталії Ярославівни у постанові від 05.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №64020923 в частині стягнення виконавчого збору, відкритого на підставі виконавчого листа Калуського міськрайонного суду від 18.12.2019 року протиправними та скасувати постанову сташого державного виконавця Калуського ВДВС Манелюк Н.Я. про відкриття виконавчого провадження від 05.01.2021 року ВП №64020923 в частині стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 10569,50 грн.

Скаргу мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року, залишеного без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.09.2020 року задоволено позов керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в розмірі 105694,96 грн. Отже, рішення набуло законної сили 01.09.2020 року.

ОСОБА_1 зазначає, що з метою уникнення додаткових грошових втрат, як на оплату виконавчого збору, так і виконавчих витрат, він сплатив 105694,96 грн. на рахунок стягувача, а саме Калуської міської ради. Після вчинення даних дій скаржник 15.09.2020 року власноручно подав у канцелярію Калуського відділу ДВС заяву, в якій повідомив, що виконав рішення суду у добровільному порядку, сплативши борг, визначений судовим рішенням, у повному обсязі і просив у майбутньому не відкривати виконавче провадження. До своєї заяви ОСОБА_1 додав копію довідки Калуської оДПІ, яка підтверджувала надходження суми в розмірі 105694,96 грн. на рахунок Калуської міської ради.

Проте незважаючи на наявність у Калуському ВДВС заяви ОСОБА_1 про добровільне виконання рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року, державним виконавцем 05.01.2021 року було відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 коштів у розмірі 105694,96 грн. та виконавчого збору в сумі 10569,96 грн. ОСОБА_1 наголошує, що добровільна сплати ним коштів на рахунок стягувача дає підстави для висновку, що державним виконавцем не було здійснено дій із примусового виконання рішення суду про стягнення із боржника на користь стягувача присудженим сум за виконавчим листом, виданим Калуським міськрайонним судом по справі №345/571/20 від 17.09.2020 року. Тому у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який був визначений в оскаржуваній постанові від 05.01.2021 року.

Старшим державним виконавцем Калуського ВДВС Манелюк Н.Я. подано відзив на скаргу, згідно якої зазначає, що твердження скаржника начебто рішення Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року було виконано ним в добровільному порядку є помилковим. На виконанні у Калуському відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 61150168 з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 по справі 909/736/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 444 716,51 грн. та виконавчого листа № 345/571/20, виданого 17 вересня 2020 року Калуським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105 694,96 грн.

16.09.2020 року до відділу надійшла заява боржника про сплату боргу в сумі 105 694,96 грн. згідно виконавчого листа №345/571/20, виданого 17 вересня 2020 року Калуським міськрайонним судом в добровільному порядку. 04.01.2020 року до відділу ДВС надійшла заява Калуської місцевої прокуратури про відкриття виконавчого провадження та пред`явлено на виконання виконавчий лист №345/571/20, виданий 17 вересня 2020 року Калуським міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105 694,96 грн.

Державний виконавець наголошує, що в листі від 15.09.2020 року ОСОБА_1 зазначає про сплату боргу в сумі 105694,96 грн. в добровільному порядку, проте згідно листа Калуської міської ради від 16.12.2020 року дана інформація не підтверджена, квитанцій про сплату боргу на рахунок, вказаний заявником у заяві про відкриття виконавчого провадження чи інших підтверджуючих документів про сплату боргу до Калуського відділу ДВС не надходило. Тому державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Скаржник ОСОБА_1 та представник Калуського ВДВС в судове засідання не зявилися, натомість подали заяви про відкладення розгляду скарги. Водночас відповідно ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. За таких обставин, враховуючи стислі строки розгляду, а також наявні письмові пояснення сторін, суд ухвалив з метою дотримання вимог чинного законодавства щодо строків розгляду скарги, розгляд справи здійснювати за відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Щодо строку звернення зі скаргою до суду.

Відповідно до ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. З матеріалів скарги вбачається, ОСОБА_1 зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Манелюк Наталії Ярославівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.01.2021 року ВП №64020923 звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Проте, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за його скаргою (а.с. 12-13). Таким чином, строк, передбачений ч.1 ст.449 ЦПК України, було пропущено ОСОБА_1 з поважних причин. Тому ОСОБА_1 слід поновити строк звернення до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Манелюк Наталії Ярославівни.

Судом встановлено, що 17.09.2020 року Калуським міськрайонним судом було видано виконавчий лист в адміністративній справі №345/571/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105394,96 грн. (одержувач: Калуське УК (м.Калуш), , МФО 899998, БАНК: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0009614, призначення платежу 18010600) (а.с.24).

Постановою старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС від 05.01.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №64020923 з виконання вищевказаного виконавчого листа та постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 10569,50 грн. (а.с.7).

Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною п`ятою статті 26 вказаного закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, під час якого визначається розмір виконавчого збору.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Положеннями вказаної статті визначено виключний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом».

Частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У пункті 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України №512/5від 02.04.2012 року зазначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Аналізуючи положення статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору, у якій зазначається розмір та порядок стягнення такого.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.01.2019 року по справі №703/1086/17, від 28.04.2020 по справі №480/3452/19 та від 21.05.2020 року по справі №336/2056/17.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

З матеріалів справи видно, що на виконання до відділу ДВС надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду зобов`язального характеру, а тому державним виконавцем правомірно, з дотриманням вимог статей 26, 27 Закону було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

У скарзі ОСОБА_1 стверджує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо добровільного виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 17.03.2021 року до відкриття виконавчого провадження.

Так, 15.09.2020року ОСОБА_1 на ім`я начальника ВДВС подано заяву, в якій вказує про факт добровільного виконання ним рішення Калуського міськрайонного суду про стягнення з нього коштів в сумі 105694,96 грн. на користь Калуської міської ради (а.с.8). До вказаної заяви ОСОБА_1 в якості доказу на підтвердження сплати коштів долучив фотокопію листа Калуської оДПІ від 19.06.2020 року за №1197/10/09-19-11. Зі змісту даного листа вбачається, що за період з 01.01.2020 року по 01.06.2020 року ОСОБА_1 помилково сплачено орендну плату з фізичних в розмірі 105894,96 грн., оскільки згідно переліку орендарів земельних ділянок, наданого Калуською міською радою на 2020 рік, інформація щодо укладених договорів оренди та зареєстрованого права такої оренди на земельні ділянки комунальної власності у відповідності до норм чинного законодавства з ОСОБА_1 відсутня (а.с.30).

Згідно інформації, наданої фінансовим управлінням Калуської міської ради від 04.12.2020 року (а.с.37), від ОСОБА_1 до місцевого бюджету надійшли кошти по коду бюджетної класифікації доходів 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб», які були здійснені протягом 2020 року, в розрізі дат, зокрема:

27.02.2020 року 39 980,00 грн.;

02.03.2020 року 20 000,00 грн.;

05.03.2020 року 10 000,00 грн.;

27.04.2020 року 25 000,00 грн.;

18.05.2020 року 10 714,60 грн.;

29.05.2020 року 200,00 грн. (сплачені відділом ДВС із призначенням платежу «сплата боргу по в/д № б/н від 23.01.2020 року, ОСОБА_1 »);

08.07.2020 року 60 000,00 грн.;

14.07.2020 року 10 000,00 грн.;

22.09.2020 року 35 000,00 грн.;

03.11.2020 року 139 000,00 грн.

Матеріалами справи встановлено, що окрім виконавчого листа № 345/571/20, виданого 17 вересня 2020 року Калуським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105 694,96 грн., на виконанні у Калуському ВДВС знаходиться виконавче провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 по справі 909/736/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 444 716,51 грн.

Враховуючи, що рішення Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року набуло законної сили 01.09.2020 року, про добровільне виконання рішення ОСОБА_1 повідомив 15.09.2020 року, а в період з 01.09.2020 року по 15.09.2020 року жодних коштів на рахунки Калуської міської ради не вносилися та з врахуванням того, що з 03.02.2020 року на виконанні у Калуському ВДВС знаходиться виконавче провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 по справі 909/736/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради 444 716,51 грн., відсутні підстави вважати, що кошти, які вносилися ОСОБА_1 за призначенням «Орендна плата з фізичних осіб» протягом 2020 року, сплачувалися ним власне в якості добровільного виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року, а не в порядку виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 по справі 909/736/19.

Суд звертає увагу, що в резолютивній частині рішення Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року чітко зазначено реквізити розрахункового рахунку, на який ОСОБА_1 мали бути перераховані кошти в розмірі 105394,96 грн., а саме одержувач: Калуське УК (м.Калуш), , МФО 899998, БАНК: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0009614, а також вказано призначення платежу 18010600. Тобто скаржнику було достовірно відомо, на реквізити якого рахунку мали вноситися кошти на виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 17.03.2020 року. Водночас будь-яких платіжних документів, які б підтверджували факт перерахування ОСОБА_1 105394,96 грн. саме на вказаний розрахунковий рахунок, скаржником не було надано.

Отже, судом встановлено, що на час відкриття виконавчого провадження та прийняття рішення про стягнення виконавчого збору, рішення суду по справі №345/571/20 боржником фактично не виконано, а тому у державного виконавця були відсутні визначені ч.5 та ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору. За таких обставин в задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 1,18, 26,27 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 259, 449, 450, 451 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Манелюк Наталії Ярославівни.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій та рішення старшого державного виконавця Манелюк Наталії Ярославівни, а також скасування постанови старшого державного виконавця Калуського ВДВС Манелюк Н.Я. про відкриття виконавчого провадження від 05.01.2021 року ВП №64020923 в частині стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 10569,50 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя