ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4841/21 Номер провадження 22-ц/814/2420/21Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2016 року по справі №535/139/15-ц на користь ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження стягується заборгованість із ОСОБА_2 .

У квітні 2021 року стягнення у порядку виконавчого провадження на користь позивача призупинились, а згодом ОСОБА_1 довідалася, що на підставі постанови Любомльського районного суду Волинської області від 22 червня 2020 року по справі №163/491/20 з ОСОБА_2 стягується у порядку виконавчого провадження штраф в розмірі 170 000,00 грн. Позивачем зазначено, що виконавчі провадження, відкриті на підставі вищевказаних судових рішень, було об`єднано у зведене виконавче провадження, тому у зв`язку з цим стягнення з боржника відбувається в рахунок погашення штрафу в розмірі 170 000,00 грн.

У зв`язку з вищевказаним, прохала визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в частині зупинення з квітня 2021 року стягнення на користь позивача заборгованості із боржника протиправними та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму таких виплат за період із квітня 2021 року по вересень 2021 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними.

Роз`яснено позивачу право звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства з врахуванням підвідомчості спору.

Судове рішення мотивовано тим, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, проводиться у порядку частини першої статті 287 КАС України, а тому вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Просила скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржуване судове рішення не мотивував підстав зазначення, що зведене виконавче провадження складається із судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, адже вищевказані судові рішення було ухвалено за правилами однієї юрисдикції загальної.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Щодо позиції та явки учасників справи в суд апеляційної інстанції

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції вимоги апеляційної скарги підтримала та прохала їх задовольнити.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та стягнення коштів, вказала, що на виконанні у державній виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження, яке включає в себе виконавчі провадження розпочаті на підставі таких судових рішень: рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2016 року по справі №535/139/15-ц та постанова Любомльського районного суду Волинської області від 22 червня 2020 року по справі №163/491/20.

За частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Разом з тим, цивільним процесуальним законодавством передбачено правову категорію як «достатність доказів», відповідно до якої достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

За вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, будь-яких доказів, в тому числі і тих, які стосуються зведеного виконавчого провадження, разом з позовною заявою не подавала. На час винесення оскаржуваного судового рішення матеріали справи не містять в собі інформації щодо отримання відомостей судом, які стосуються спірного виконавчого провадження.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази існування зведеного виконавчого провадження і відомості щодо дослідження судом першої інстанції матеріалів такого виконавчого провадження під час постановлення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає передчасним і таким, який ґрунтується на припущенні висновок суду, що в зведеному виконавчому провадженні об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, що є підставою для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів 1, 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.

Щодо судових витрат

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду та беручи до уваги питання, що вирішено постановленою ухвалою, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко