Справа № 203/3756/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Л.Л., про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності, визнання припиненим договору іпотеки.

В наданій разом із позовом заяві представник позивачки просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши відповідачу, його посадовим особам та уповноваженим представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію (перереєстрацію) права власності, а також будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо користування та/або розпорядження квартирою іншим шляхом.

Вирішуючи питання за заявою про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено судам в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з поданої позовної заяви, предметом заявлених позовних вимог є визнання позивачки добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , визнання за нею права власності на цю квартиру та визнання припиненим договору іпотеки №8/2007/840-К/1142-Н від 12.07.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 .

В поданій заяві про забезпечення позову представник позивача просив накласти арешт на зазначену вище квартиру із забороною вчинення дій щодо її відчуження, перереєстрації права власності.

Поряд з цим, суд враховує, що до позовної заяви та заяви про забезпечення позову не надано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або інших документів, з яких би вбачалось хто є власником квартири на теперішній час, щодо наявності або відсутності обтяжень стосовно останньої.

При цьому, до позову долучено витяг про державну реєстрацію прав КП «ДМБТІ» з якого вбачається, що право власності на квартиру було зареєстровано за позивачкою. З огляду на це, в позовній заяві належним чином не обгрунтовано наявність ризиків можливого відчуження квартири за умови реєстрації права власності на неї за самою позивачкою.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 перебувала в іпотеці за відповідним договором №8/2007/840-К/1142-Н від 12.07.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , та на підставі заочного рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.11.2013 року у справі №203/4311/13-ц на квартиру було звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Вказане заочне рішення було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 року та набрало законної сили.

Тому, з огляду на норми ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України щодо обов`язковості виконання судових рішень, застосування запропонованого заходу забезпечення позову, фактично призведе до зупинення виконання рішення суду, що суперечить діючому законодавству.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника позивачки в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя С.Ю.Казак