СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/189/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Київ Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

у липні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.20148 відкрито загальне позовне провадження (а.с. 51).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2019 провадження по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення у натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки зупинено до вирішення Святошинським районним судом м. Києва цивільної справи №759/3215/19 за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ПНКМНО ОСОБА_5 , ПНКМНО ОСОБА_6 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними (а.с. 131).

Ухвалою судді від 13.08.2020 відновлено провадження по справі (а.с. 151).

Представник позивача просив задвольнити клопотання про зупинення провадження по справі подане через канцелряію суду 19.10.2020 до закінчення перегляду Верховним судом у касаційному порядку Постанови Київського апеляційного суду від 23.07.2020 у справі №759/3215/19 (а.с .166, 167).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2020 провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення у натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки зупинено до закінчення перегляду Верховним судом у касаційному порядку Постанови Київського апеляційного суду від 23.07.2020 у справі №759/3215/19.

09.06.2021 Верховним судом Постанову Київського апеляційного суду від 23.07.2020 залишено без змін та поновлено її дію.

Ухвалою судді від 20.08.2021 відновлено провадження по справі (а.с. 200).

До суду представник відповідача подав 06.09.2021 клопотання в якому просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2020 у cправi №759/3215/20 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Святошинського районного суду м. Киева від 02.03.2020. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тpeті особи: приватний нотapiyc Київського міського нотаріального округу Стиблина О.В. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними задоволено. Визнано недісним договір купівлі-продажу від 16.03.2016, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В. О. та скасовано запис № 13722842 у Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реестрацію речового права на 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який внесено на підставі рішення про державну реестрацію прав та i'x обтяжень, індексний номер 28772586 від 16.03.2016, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 21.09.2016 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та скасовано запис № 16585226 у Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реестрацію речового права на 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який внесено на підставі рішення про державну реестращю прав та i'x обтяжень, індексний номер 31572292 від 26.09.2016, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В.

У постанові від 09.06.2021 Верховний суд у cправі №759/3215/19 за результатами розгляду касаційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , встановив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанкції прийнята iз правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права, а доводи касаційних скарг: висновків апеляційного суду не спростовують, на незаконність оскарженого судового рішення не впливають. Вказаною постановою Верховного суду від 09.06.2021 Постанову Кшвського апеляційного суду від 23.07.2020 залишено без змін. Поновлено дію постанови Київського апеляційного суду від 23.07.2020.

У судове засідання позивач та/або її представник не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в іншому процесі.

Причини неявки представника позивача суд розсцінює, як така, що заява подана з метою затягування розгляду справи. Сам позивач жодного разу до суду не з`явилась, про прочини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення від неї не надходило. А адвокат самостійно визначає процес на який йому з`являтися, а тому причини неявки представника позивача, суд не вважає поважність причин у зв"язку з чим вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах клопотання про закриття провадження у справі наполягав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;.

Суд, всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Постановою Постановою Київського апеляційного суду вщ 23.07.2020 у cправi №759/3215/20 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Святошинського районного суду м .Киева від 02.03.2020. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тpeті особи: приватний нотapiyc Київського міського нотаріального округу Стиблина О.В. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними задоволено. Визнано недісним договір купівлі-продажу від 16.03.2016, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. та скасовано запис № 13722842 у Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реестрацію речового права на 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який внесено на підставі рішення про державну реестрацію прав та i'x обтяжень, індексний номер 28772586 від 16.03.2016, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. визнано недійсним договір купівлі-продажу від 21.09.2016 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та скасовано запис № 16585226 у Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реестрацію речового права на 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який внесено на підставі рішення про державну реестращю прав та i'x обтяжень, індексний номер 31572292 від 26.09.2016, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В.

Постановою Верховного суду від 09.06.2021 Постанову Київського апеляційного суду від 23.06.2020 залишено без змін. Поновлено дію постанови Київського апеляційного суду від 23 .06.2020.

На підставі викладено та з врахуванням того, що договір на підставі яких позивач набула право співвласності на спірне майно, визнано недійсним Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2020 у cправi №759/3215/20 та відповідно у позивача відсутнє на даний час право на це майно, а тому відсутній предмет спору між цими учасниками процесу.

Тому, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Представник відповідача заявив клопотання про відшкодування витрат на првову допомогу у розмірі 8500 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 за № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 8500 грн 00 коп. (а.с. 150), які належним чином обгрунтовано та підтверджено.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами, а отже з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України є підстави для стягнення зазначених витрат.

На підставі викладеного, керуючись вимогами, ст.ст. 142, 206, 255, 258-261, 353 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

заяву представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (а.с. витрати пов`язані із наданням правової допомоги у розмірі 8500 (вісм тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної з моменту підписання її суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська