Ухвала

23 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 937/2698/21

провадження № 61-13533ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова Максима Юрійовича від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року у вищевказаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 19 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

ОСОБА_1 16 вересня 2021 року засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду заяву про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю. Вказана заява 20 вересня 2021 року була передана судді-доповідачу Тітову М. Ю.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що в ухвалі від 19 серпня 2021 року суддя Тітов М. Ю. вже висловив свою думку стосовного того, що вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме це є підставою для оскарження ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року.

У зв`язку з чим, просила відвести суддю-доповідача Тітова М. Ю. від розгляду справи № 937/2698/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року.

Верховний суд ухвалою від 19 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

Верховний Суд ухвалою від 21 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю. від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2021 року визнав необґрунтованою. Заяву про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю. передав для вирішення іншому судді.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідачаТітова М. Ю. передано судді Верховного Суду Литвиненко І. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява Чорнобильської С. В. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Тітов М. Ю. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Із заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю. вбачається, що в ній викладено незгоду зі змістом ухвали Верховного Суду від 19 серпня 2021 року, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Тітова М. Ю.

Отже, передбачені законом підстави для відводу судді відсутні, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

У такому висновку Верховний Суд керується тим, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте у цій справі всі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Таким чином, незгода сторони із судовим рішенням, що прийняте в межах його повноважень, не може слугувати підставою для його відводу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова Максима Юрійовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко