Справа №1005/7134/2012
Провадження №4-с/359/45/2021
УХВАЛА

19 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю представника заявника Четвертака К.С.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на постанови про закінчення виконавчих проваджень,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. ТОВ «Файненс Компані» звернулось з вказаною скаргою та посилається на те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2021 року ТОВ «Баррен» та ТОВ «ФК «Локо» були замінені на ТОВ «Файненс Компані» у виконавчих листах №2/359/100/2013, виданих 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам. В подальшому ТОВ «Файненс Компані» стало відомо про те, що постановами головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року були закінчені виконавчі провадження №39308627 та №39308340 з виконання вказаних виконавчих документів у зв`язку з припиненням ПАТ «Омега Банк». Однак спірні правовідносини допускають правонаступництво. Ця обставина свідчить про відсутність підстав для закриття виконавчих проваджень. Тому ТОВ «Файненс Компані» просить суд визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року про закінчення виконавчих проваджень №39308627 та №39308340, а також зобов`язати державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України відновити виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №2/359/100/ 2013, виданих 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

1.2. У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримує скаргу та наполягає на її задоволенні.

1.3. ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання. Вона у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду скарги. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.31, 72). Крім того, представник заінтересованої особи Овсій Д.Ю. подав заперечення (а.с.46-55), в яких він просить суд відмовити у задоволенні скарги.

1.4. ОСОБА_1 та представник ВПВР ДДВС МЮ України також не з`явились у судове засіданні. Вони у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду скарги. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.32, 33, 71).

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

2.1. Постановою головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року (а.с.41-43) було закінчено виконавче провадження №39308627 з виконан-ня виконавчого листа №2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Омега Банк» боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

2.2. Постановою головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року (а.с.38-40) було закінчено виконавче провадження №39308340 з виконан-ня виконавчого листа №2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Омега Банку» боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2021 року (а.с.11-18) ТОВ «Баррен» та ТОВ «ФК «Локо» були замінені на ТОВ «Файненс Компані» у виконав-чих листах №2/359/100/2013, виданих 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

2.4. Спірні правовідносини регулюються розділом IV «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» Закону України «Про виконавче провадження», а також розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

3. Норми права, якими керується суд при розгляді скарги.

3.1. Відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

3.2. Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

3.3. Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

3.4. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.5. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні у справі «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді скарги.

4.1. У зв`язку з тим, що заявник набув статус (права та обов`язки) стягувача у виконавчих листах №2/359/100/2013 від 21 червня 2013 року, ТОВ «Файненс Компані» має право на оскарження постанов головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року про закінчення виконавчих проваджень №39308627 та №39308340.

4.2. Зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що вказані виконавчі провадження були закінчені у зв`язку з припиненням ПАТ «Омега Банк». Як вбачається з п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з припиненням юридичної особи-стягувача, виключно якщо виконання вимоги у виконавчому провадженні не допускає правонаступництво. Однак вимога про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року, як і кредитні правовідносини, які виникли на підставі цього договору, допускає правонаступництво та не припинилось у зв`язку з припиненням ПАТ «Омега Банк». Це підтверджується навіть тим, що судом було здійснено заміну стягувача у виконавчих листах №2/359/100/2013 від 21 червня 2013 року.

4.3. Аналіз наведених обставин переконливо свідчить про відсутність підстав для закінчення виконавчих проваджень №39308627 та №39308340. У зв`язку з тим, що постанови головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року не відповідають п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», вони є незаконними. Відмова у скасуванні цих постанов призведе щонайменше до істотної затримки виконання виконавчих листів або взагалі до того, що виконавчі документи так і залишаться невиконаними на шкоду ТОВ «Файненс Компані». Ця обставина свідчить про те, що відмова у задоволені скарги порушить право стягувача на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 26 жовтня 2020 року про закінчення виконавчих проваджень №39308627 та №39308340, а також зобов`язати державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України відновити виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №2/359/100/2013, виданих 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ч.6 ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №39308627 з виконання виконавчого листа №2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департа-менту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №39308627 з виконання виконавчого листа №2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №39308340 з виконання виконавчого листа №2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департа-менту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №39308340 з виконання виконавчого листа №2/359/100/2013, виданого 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

Повний текст ухвали суду складений 25 серпня 2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець