ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4793/21 Справа № 182/8592/19 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Національного університету «Одеська Юридична Академія» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська юридична академія» про стягнення заборгованості по заробітній плат,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Національного університету «Одеська юридична академія» про стягнення заборгованості по заробітній плат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 вересня 2012 року його було прийнято на роботу на посаду викладача кафедри спеціально - правових дисциплін Нікопольського факультету Національного університету «Одеська юридична академія», а 25 грудня 2014 року, відповідно до наказу НУ«ОЮА» від 27 листопада 2014 року «Про ліквідацію відокремлених структурних підрозділів НУ «ОЮА», його було переведено на посаду асистента вказаного вище університету.

Наказом № 3874а-5 від 18 жовтня 2017 року його з 26 грудня 2017 року звільнено з роботи, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Звільнення відбулось за п.1ст.40 КЗпП України.

Після звільнення позивачу стало відомо, що відповідач заробітну плату йому виплачував не у повному обсязі, не доплачував надбавку за вислугу років у розмірі 30 % посадового окладу, а до 2015 року не сплачував її взагалі; не здійснював індексацію заробітної плати згідно Закону України від 03 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення».

Крім того, просить врахувати, що до роботи в університеті він проходив службу в МВС України та згідно з постановами Кабінету Міністрів України N 78 від 31 січня 2001року, N 963 від 14 червня 2000 року та листа Міністерства праці та соціальної політики України від 21 жовтня 2009 року № 627/13/84-09 "Про зарахування до педагогічного стажу часу роботи в органах МВС", його щомісячна надбавка за вислугу років з 01 вересня 2012 року повинна становити 30 відсотків посадового окладу.

Зазначає, що приблизно до 2015 року надбавку за вислугу років йому не виплачували взагалі, а потім 10 відсотків від посадового окладу.

За його розрахунком, з урахуванням посадового окладу, встановленого на 2012 рік Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року за № 10 «Про підвищення оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», якою внесено зміни по постанови від 30 серпня 2002 року № 1298, у 2012 році йому недоплатили суму 2257, 88 грн.

За 4 місяці 2012 року відповідачем разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, на яку він має право згідно положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року, йому недоплачено 5935,93 грн.

За 2013 рік, виходячи з його посадового окладу у розмірі 2377 грн., йому було недоплачено разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, грошові кошти у розмірі 18413,96 грн.; за 2014 рік, виходячи з його посадового окладу у розмірі 2377 грн., йому було недоплачено разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, грошові кошти у розмірі 18151,84 грн.; за 2015 рік йому було недоплачено разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, грошові кошти у розмірі 14670,60 грн.; за 2016 рік йому було недоплачено разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, грошові кошти у розмірі 3337, 85 грн.; за 8 місяців 2017 року йому було недоплачено разом з компенсацією втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, грошові кошти у розмірі 1599, 30 грн. Загальна сума недоплаченої заробітної плати становить 62109, 48 грн.

Враховуючи зазначене, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати незаконними дії Національного університету «Одеська юридична академія» за фактом незаконної невиплати щомісячної надбавки за вислугу років, за фактом незаконного нарахування її у розмірі 10 % замість 30 %;

- зобов`язати Національний університет «Одеська юридична академія» дорахувати та виплатити йому не нараховану та невиплачену частину заробітної плати за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2017 року з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 30 %, індексації, згідно Закону України від 03 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення», компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 62 109,48 грн. та судові витрати у розмірі 130 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська юридична академія» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Визнано незаконними дії Національного університету «Одеська юридична академія» за фактом невиплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки за вислугу років, за фактом нарахування ОСОБА_1 щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 10 % замість 30 % посадового окладу;

Зобов`язано Національний університет «Одеська юридична академія» дорахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2017 року з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 30 %, індексації, згідно Закону України від 03 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення», компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 62 109,48 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2021 року у вищевказаній цивільній справі стягнуто з Національного університету "Одеська юридична академія" на користь держави судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Національний університет «Одеська Юридична Академія» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 04 січня 2019 року у справі №182/7669/17 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, визнано незаконними дії Національного університету «Одеська юридична академія» за його фактом незаконного переведення з 0,4 штатної ставки від посадового окладу 4464 грн. на 0,25 ставки, та за фактом незаконного нарахування йому щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 10 % замість 30 %; зобов`язано Національний університет «Одеська юридична академія» дорахувати та виплатити йому заробітну плату за період з 01 вересня 2017 року по 01 січня 2018 року з розрахунку 0,4 штатної ставки від посадового окладу 4464 грн., щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 30 % та вихідної допомоги у розмірі тримісячного заробітку; в загальному розмірі 7747 грн. 22 коп. (а.с. 11).

01 січня 2012 року позивача було прийнято на роботу на посаду викладача кафедри спеціально - правових дисциплін Нікопольського факультету Національного університету «Одеська юридична академія». Його індивідуальне навчальне навантаження складало 0,4 ставки.

25 грудня 2014 року, відповідно до наказу НУ «ОЮА» від 27 листопада 2014 року «Про ліквідацію відокремлених структурних підрозділів НУ «ОЮА», позивача було переведено на посаду асистента Національного університету «Одеська юридична академія».

Наказом № 3874а-5 від 18 жовтня 2017 року позивача 26 грудня 2017 року звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 86-92).

Також вказаним рішенням було встановлено незаконне нарахування позивачу щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 10 % замість 30 % (а.с. 86-92).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині визнання незаконними дій Національного університету «Одеська юридична академія» за фактом невиплати йому щомісячної надбавки за вислугу років, за фактом нарахування йому щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 10 % замість 30 % посадового окладу та в частині зобов`язання Національного університету «Одеська юридична академія» дорахувати та виплатити йому не нараховану та невиплачену частину заробітної плати за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2017 року з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 30 % індексації, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30 серпня 2002 року «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», посади викладачів та асистентів вищих навчальних закладів 4 ступеню акредитації віднесено до 16 тарифного розряду (тарифний коефіцієнт 2,79).

Згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 78 від 31.01.2001 року, № 963 від 14.06.2000 року та листа Міністерства праці та соціальної політики України від 21.10.2009 року № 627/13/84-09 "Про зарахування до педагогічного стажу часу роботи в органах МВС", щомісячна надбавка позивача ОСОБА_1 за вислугу років з 01 вересня 2012 року повинна становити 30 % від посадового окладу. До роботи в університеті позивач проходив службу в МВС України (його стаж служби в МВС України становить 38 років).

Згідно до положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року за № 1427, позивач також має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Відповідно до вимог ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 ст.40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, а у разі порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання незаконними дій Національного університету «Одеська юридична академія» за фактом невиплати йому щомісячної надбавки за вислугу років, за фактом нарахування йому щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 10 % замість 30 % посадового окладу та в частині зобов`язання Національного університету «Одеська юридична академія» дорахувати та виплатити йому не нараховану та невиплачену частину заробітної плати за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2017 року з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 30 % індексації є обгрунтованими.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного університету «Одеська Юридична Академія» залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: