Справа № 752/8063/21
Провадження № 2/752/6120/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.09.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім?ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім?ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні дитини та способу спілкування з дитиною, -

в с т а н о в и в:

у березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір?ю ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено про те, що у період з 05.12.2014 року по вересень 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу між сторонами залишилась проживати разом з матір?ю ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що з моменту окремого проживання, сторони не можуть дійти згоди щодо місця проживання малолітньої доньки. Позивач зазначає, що працює, має стабільний дохід, зазначає, що має змогу забезпечити в повному обсязі всі умови для проживання та нормального розвитку дитини. Вказує, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, мешкає в однокімнатній квартирі разом із співмешканкою, у якої наявне вороже ставлення до малолітньої доньки, на вказаному ґрунті виникають конфлікти, свідком яких стає малолітня донька сторін.

Позивач посилається на те, що відповідач не цікавиться дитиною, характер їх зустрічей періодичний, останні зустрічі дитини з батьком призвели до того, що дитина відмовляється з ним бачитись.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05.05.2021 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив:

- зобов?язати ОСОБА_1 не перешкоджати у спілкуванні батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні доньки шляхом систематичних побачень;

- встановити порядок спілкування ОСОБА_2 як батька з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши графік спілкування без присутності її матері ОСОБА_1 : п?ятниця, субота та неділя кожного другого тижня (з урахуванням навчального процесу); по середах кожного тижня (з урахуванням навчального процесу), з можливістю відводити та забирати дитину з навчального закладу; один тиждень на зимові та два тижні на літні канікули; на Новий рік, 8 березня та день народження доньки (9 січня) - по 6 годин на кожну дату;

- зобов?язати відповідача ОСОБА_1 приводити дитину на місце для зустрічі за офіційним місцем реєстрації.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено про те, що матір спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 чинить ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною, внаслідок чого ОСОБА_2 20.03.2021 року звернувся до Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації для встановлення графіку побачень із донькою. Зазначає, що бажає приймати участь у спілкуванні та вихованні доньки, заборгованості по аліментам не має, матеріально утримує дитину.

Зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до розгляду з первісним в порядку ст. 193 ЦПК України.

05.05.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на первісну позовну заяву, в якій останній просив відмовити у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на їх необґрунтованість. Вказує, що боргу по виплаті аліментів не існує, а обставини щодо його наявності, викладені у позові, не відповідають дійсності. Відповідач зазначає, що обставини, викладені у позові, щодо ворожого ставлення цивільної дружини ОСОБА_2 по відношенню до спільної доньки сторін, також не відповідають дійсності, навпаки, ОСОБА_1 провокує конфліктні ситуації, приїжджаючи за місцем проживання відповідача та вчиняючи сварки. Відповідач вказує, що позивач умисно надає суду неправдиву інформацію задля порушення прав ОСОБА_2 як батька дитини.

24.06.2021 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Лопащука Д.І. надійшов відзив відповідача за зустрічним позовом на зустрічний позов, в якому представник відповідача за зустрічним позовом вказує, що запропонований позивачем за зустрічним позовом графік побачень батька з дитиною буде порушувати інтереси дитини. Так, відповідач за зустрічним позовом категорично заперечує проти зустрічей батька у будні дні, а саме - по середах і п?ятницях, оскільки часта зміна місця знаходження дитини буде негативно впливати на неї. Також, відповідач за зустрічним позовом заперечує проти приведення дитини за місцем реєстрації для зустрічей, оскільки останнє не передбачено законом.

19.07.2021 року від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останній зазначає, що сама позивач не мала постійного місця проживання, переїжджаючи з дитиною у різні міста, у зв?язку із чим зустрічі батька з дитиною у будні дні не будуть мати негативного впливу на дитину.Також, зазначає, що запропонований відповідачем за зустрічним позовом графік побачень батька з донькою порушує охоронювані законом права батька на виховання та спілкування з дитиною.

Позивач за первісним підтримала позовні вимоги первісного позову, просила первісний позов задовольнити. Зустрічний позов визнала частково.

Відповідач та представник відповідача за первісним позовом заперечували проти задоволення первісного позову. Зустрічний позов підтримали, просили задовольнити.

Заслухавши доводи учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 05.12.2014 року по вересень 2016 року сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно вказаного вище свідоцтва про народження, є сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З моменту окремого проживання сторін, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір?ю - ОСОБА_1 .

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 07.10.2019 року відвідує заклад дошкільної освіти № 253 (м. Київ, вул. Антоновича, 108), що стверджується даними характеристики від 19.02.2021 року за підписом вихователя та директора закладу дошкільної освіти № 253 Управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 19). Зі змісту вказаної вище характеристики також вбачається, що дитина садок відвідує охоче, контактує з однолітками, вміє знаходити спільну мову, її добре всі розуміють. У спілкуванні з дорослими лагідна, спокійна, з усіма погоджується і дотримується правил, які існують у групі. Мама - ОСОБА_1 цікавиться питанням виховання. Виявляє цікавість до консультацій і рекомендацій вихователів, а також регулярно відвідує батьківські збори.

01.03.2021 року працівниками служби у справах дітей та сім?ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт (а.с. 29). Згідно змісту зазначеного акту, родина ( ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_4 ) проживає у двокімнатній квартирі, дитина має окреме ліжко, місце для навчання, забезпечена необхідним взуттям, одягом відповідно до сезону. Повністю вихованням доньки займається мама, тато іноді бачить доньку, але відбуваються конфлікти між батьками. Між мамою та донькою дружні взаємовідносини. Батько проживає окремо з цивільною дружиною. Конфлікти з батьком дитини щодо виховання доньки.

14.06.2021 року працівниками служби у справах дітей та сім?ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації повторно проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, згідно змісту якого квартира складається з двох кімнат, загальною площею 50 кв.м., житловою - 30 кв.м. Квартира затишна, охайна, простора. Для дитини відведена окрема кімната, загальною площею 15 кв.м., в якій є двоспальне ліжко, стілець. З кімнати є вихід на балкон, де також є ліжечко для відпочинку, письмовий стіл, багато іграшок. У квартирі фактично проживають ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_4 , квартира належить на праві власності ОСОБА_6 (подруга матері дитини).

Судовим розглядом встановлено, що батьки малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня донька.

Також, судом встановлено, що між батьками малолітньої склалися конфліктні відносини, мають місце суперечки, в тому числі і щодо виховання та спілкування дитини з батьком ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Як убачається із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У частині першій ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Таким чином, визначаючи місце проживання дитини, з огляду на те, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд надходить до висновку, що при вирішенні даного спору мають першочергове значення саме найкращі інтереси дитини.

Судом встановлено, що на моменту розгляду справи в суді, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 , де створено всі належні умови для проживання та повноцінного розвитку малолітньої дитини.

Батько дитини ОСОБА_2 також підтвердив, що має постійне житло, за яким має місце реєстрації, що належить його батькам, заборгованості по сплаті аліментів не має.

Згідно висновку № 105/01-1311/В-140 від 23.07.2021 року Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з її матір?ю - ОСОБА_1 .

Крім того, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином: 2 та 4 тиждень місяця з суботи 10.00 год. до неділі 19.00 год.; щосереди забирати з місця проживання дитини о 08.00 год. та відводити до навчального закладу та забирати дитину після закінчення навчання та повертати до місця проживання о 18.00 год.; 1 тиждень зимових канікул та 2 тижня літніх канікул.

При вирішенні по суті спору за позовними вимогами ОСОБА_1 , суд приймає до уваги та враховує малолітній вік дитини, її фактичне проживання на даний час із матір`ю, відносини між матір?ю та дитиною, сталість зв?язку між ними,центр життєвих інтересів дитини, що сформований за час проживання з матір?ю, а також участь матері у житті дитини, та надходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, у зв?язку із чим місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визначити з матір?ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Згідно положень ч. ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Підстави та порядок судового вирішення спору про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, визначено ст. 159 СК України.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Судом не встановлено обставин, які б давали підстави заборонити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 бачитись та виховувати дитину, приймати участь у житті дитини, в тому числі проводити із дитиною відпочинок та дозвілля, у зв`язку із негативним впливом позивача за зустрічним позовом на розвиток малолітньої дитини.

З огляду на викладене вище, із врахуванням віку дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд надходить до висновку, що встановлення судом запропонованого органом опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації способу участі батька у вихованні доньки буде відповідати інтересам дитини, відтак позов підлягає частковому задоволенню, участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визначити наступним чином: 2 та 4 тиждень місяця з суботи 10.00 год. до неділі 19.00 год.; щосереди забирати з місця проживання дитини о 08.00 год. та відводити до навчального закладу та забирати дитину після закінчення навчання та повертати до місця проживання о 18.00 год.; 1 тиждень зимових канікул та 2 тижня літніх канікул.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім?ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір?ю - ОСОБА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім?ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні дитини та способу спілкування з дитиною, - задовольнити частково.

Визначити участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- 2 та 4 тиждень місяця з суботи 10.00 год. до неділі 19.00 год.;

- щосереди забирати з місця проживання дитини о 08.00 год. та відводити до навчального закладу та забирати дитину після закінчення навчання та повертати до місця проживання о 18.00 год.;

- 1 тиждень зимових канікул та 2 тижня літніх канікул.

У іншій частині зустрічного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2021 року.

Суддя: