Справа № 712/7548/21
Провадження № 6/712/299/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси подання головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А. про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з поданням про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами, посилаючись на те, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження АСВП № 27748243 від 20.07.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 та продовжувати до повноліття дітей.

В ході виконання рішення суду державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Сформовано електронні запити до Державної фіскальної служби України, та Управління пенсійного фонду України, МВС України, Державної прикордонної служби України.

Надана електронна відповідь з МВС про те, що за боржником не зареєстровано транспортні засоби.

Згідно електронної відповіді Державної прикордонної служби України боржник за період з 01.01.2016 по 02.04.2021 кордон не перетинав.

З отриманої електронної відповідь Державної фіскальної служби України про відсутність джерел отримання доходів та відсутність відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах.

Відповідно електронної відповіді Управління пенсійного фонду України, про те що боржник на обліку як отримувач пенсії не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та встановлено, що ліквідного майна яке підлягало опису й арешту майна не виявлено, про що складено акт державного виконавця.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_2 від 20.05.1993 року виданого Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси, посвідчує, що квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної або часткової власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 20.05.1993 року за № 116.

Згідно відповіді на запит від 26.02.2020 року за вих. № 208, згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 01.01.2013 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано у Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації за: - ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Придніпровським райвиконкомом 20.05.1993 року.

Просить визнати, що частка боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКП НОМЕР_1 , в спільній сумісній власності складає 1/3 частини квартири, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1 .

Головний державний виконавець до судового засідання надав клопотання в якому просив слухати справу без його участі, подання підтримує та просить його задоволити.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Стягувач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження АСВП № 27748243 від 20.07.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 та продовжувати до повноліття дітей.

В ході виконання рішення суду державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення примусового виконання виконавчого документу сформовано електронні запити до Державної фіскальної служби України, та Управління пенсійного фонду України, МВС України, Державної прикордонної служби України.

Надана електронна відповідь з МВС про те, що за боржником не зареєстровано транспортні засоби.

Згідно електронної відповіді Державної прикордонної служби України боржник за період з 01.01.2016 по 02.04.2021 кордон не перетинав.

З отриманої електронної відповідь Державної фіскальної служби України про відсутність джерел отримання доходів та відсутність відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах.

Відповідно електронної відповіді Управління пенсійного фонду України, про те що боржник на обліку як отримувач пенсії не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та встановлено, що ліквідного майна яке підлягало опису й арешту майна не виявлено, про що складено акт державного виконавця.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_2 від 20.05.1993 року виданого Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси, посвідчує, що квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної або часткової власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 20.05.1993 року за № 116.

Згідно відповіді на запит від 26.02.2020 року за вих. № 208, згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 01.01.2013 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано у Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації за: - ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Придніпровським райвиконкомом 20.05.1993 року.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно зі ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та заінтересованими особами була домовленість щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості, у нього немає. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про "Виконавче провадження" передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 становить 1/3 частки вказаної квартири.

Керуючись ст. ст. 223,258-261,443 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву подання головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А. про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКП НОМЕР_1 , в спільній сумісній власності складає 1/3 частини квартири, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: