КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 754/2671/21

провадження № 22-ц/824/15666/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну позивача ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року у складі судді Бабко В.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 8 000 грн - основного боргу, 52 320 грн - відсотків згідно ст. 625 ЦК України, а всього у розмірі 60 320 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 04 липня 2018 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , як виконавцем, та ОСОБА_2 , як замовником, укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого, було передбачено надання юридично-консультативних послуг щодо призначення пенсії, шляхом представництва інтересів замовника в органах Пенсійного фонду України, інших державних органах, а у випадку необхідності, складання адміністративного позову, апеляційної та касаційної скарги, інших процесуальних документів, представництва інтересів в суді.

Сторони Договору від 04 липня 2018 року домовилися, що замовник зобов`язується сплатити на користь виконавця попередню оплату в розмірі 8 000грн (без ПДВ) в день підписання цього договору (пункт 5.1.1 Договору), що було виконано замовником, а також у випадку вирішення справи на користь замовника (задоволення позовних вимог) або добровільного призначення пенсії замовнику органами Пенсійного фонду України, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 8 000 грн (без ПДВ) не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили (пункт 5.1.3. Договору).

Вказувала, що пунктом 8 Договору встановлено, що замовник в разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів, передбачених цим Договором, сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також, на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу.

ФОП ОСОБА_3 умови договору виконано належним чином, що підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі №826/16184/18.

Зауважувала, що відповідно до договору відступлення права вимоги від 19 листопада 2020 року, права вимоги за договором про надання юридичних послуг було передано від ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та у зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором виконала частково, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 13 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Також просить судове засідання провести з викликом сторін.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що суд першої інстанції зробивши висновок, що дія договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року вичерпала свою дію, оскільки існування договору напряму залежить від існування довіреності, не визначився з відповідними положеннями договору про надання юридичних послуг, а також нормами матеріального права.

Посилаючись на пункт 5.1.3 договору про надання юридичних послуг, зазначає, що замовник зобов`язується виплатити грошову винагороду у розмірі 8 000 грн у випадку вирішення справи на користь відповідача не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Вказаний пункт договору містить відкладальну умову.

Зауважує, що відповідач категорично відмовилась видавати нову довіреність з метою не проведення оплати по договору.

Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Відповідно до частин першої та третьої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

За змістом частин четвертої, шостої, дев`ятої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості, ціна позову визначена у розмірі 60 320 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Дана справа відповідно до статті 274 ЦПК України не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Жодних обставин справи, які викликали необхідність розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи колегією суддів не встановлено.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час укладання договору про відступлення права вимоги від 19 листопада 2020 року були відсутні підстави у ФОП ОСОБА_3 передавати право вимоги за зобов`язанням за договором про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року, оскільки дія договору була припинена, а зобов`язань ОСОБА_2 не існувало, тому відсутні зобов`язання відповідача перед позивачем.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 04 липня 2018 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в особі юриста Кардаш В.А. та ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати юридично-консультативні послуги щодо призначення пенсії замовника у відповідному органі УПФУ. Підписантами договору є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Пунктом 2 договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року зазначено, що послуги, згідно п.1 цього договору може здійснювати шляхом представництва інтересів замовника в органах Пенсійного фонду України, а випадку необхідності складання адміністративного позову, апеляційної та касаційної скарги, інших процесуальних документів, представництва в суді.

Відповідно до п.3.2. договору визначено, що виконання виконавцем своїх зобов`язань по цьому договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків пунктів цього договору та (або) звітом виконавця.

Згідно з п.4.5. договору вбачається, що замовник повинен надати на виконавця та третіх осіб нотаріально посвідчену довіреність від свого імені.

Пунктом 5.1.1. договору зазначено, що замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату 8000грн (без ПДВ) в день підписання договору.

Пунктом 5.1.3. договору встановлено, що у випадку вирішення справи на користь замовника або добровільного призначення пенсії замовника органами Пенсійного фонду України, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 8000грн (без ПДВ) не пізніше 10 днів.

За змістом пункту 8 договору, замовник в разі не сплати коштів передбачених цим Договором, сплачує на користь виконавця в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач виконала п. 5.1.1. договору та сплатила 8 000 грн під час підписання договору, що не заперечувалось учасниками справи в судовому засіданні.

Окрім того, 10 липня 2018 року ОСОБА_2 підписала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 бути її представниками в усіх судових та інших державних органах України. Довіреність видана без права передоручення третім особам строком на один рік та діє до 10 липня 2019 року, ця довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків, які викладені у даному рішенні.

Постановою шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року залишено без змін.

19 листопада 2020 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає належні йому вимоги згідно з договором про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року до ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 цієї статті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суд має виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 ЦК України).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 517 ЦК України, яка визначає докази прав нового кредитора у зобов`язанні, встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Позивачем на підтвердження права вимоги суду надано тільки копія договору відступлення права вимоги.

Зокрема відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статей 526, 530, 610 та частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що на час ухвалення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року та постанови шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2020 року дія договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року вичерпала свою дію, оскільки строк договору сторонами не погоджено та існування останнього договору напряму залежить від існування Довіреності від 10 липня 2018 року, дія якої закінчилась 10 липня 2017 року.

Доказів на підтвердження укладання іншої довіреності, яка б надавала правову підставу продовження дії договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року представником позивача суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Зокрема судом установлено, що на час дії договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року, відповідно до умов договору, відповідачем свої зобов`язання повністю виконані, будь-яких заборгованостей перед ФОП ОСОБА_3 не існувало.

Таким чином, на час дії договору про надання юридичних послуг з боку ОСОБА_2 були виконані всі зобов`язання, заборгованість була відсутня.

Окрім того, посилання позивача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, як на підставу для виплати йому винагороди, передбаченої пунктом 5.1.3 у розмірі 8 000 грн, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5.1.3 Договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року у випадку вирішення справи на користь замовника (задоволення позовних вимог) або добровільного призначення пенсії замовнику органами Пенсійного фонду України, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду у розмірі 8 000 грн (без ПДВ) не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Разом з тим, зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. При цьому основна вимога позивача про зобов`язання призначити їй пенсію задоволена не була.

При цьому, доказів того, що органами Пенсійного фонду України була самостійно призначено відповідачу пенсію, матеріали справи не містять.

Отже, відкладальна умова, на яку посилається позивач в апеляційній скарзі, не настала, а тому такі доводи апеляційної скарги є неспроможними.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статетю 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінюючи наведені вище положення законодавства на предмет відповідності обставинам справи, дійшов вірного висновку, що на час укладання договору про відступлення права вимоги від 19 листопада 2020 року були відсутні підстави у ФОП ОСОБА_3 передавати право вимоги за зобов`язанням за договором про надання юридичних послуг від 04 липня 2018 року, оскільки дія договору була припинена, а зобов`язань ОСОБА_2 не існувало, тому відсутні зобов`язання відповідача перед позивачкою.

На підставі викладеного, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх спростував.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик