УХВАЛА

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 361/6090/19

провадження № 61-14819ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду

від 05 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі -ФОП ОСОБА_3 ) про визнання недійсним пункту 4 додаткової угоди від 07 серпня 2016 року до договору про надання представницько-консультаційних послуг від 05 серпня 2016 року, стягнення коштів, сплачених на виконання недійсного правочину в розмірі 25 000,00 грн, а також 15 000 грн, сплачених за послуги, які не були надані належним чином.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого

2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійним пункт 4 додаткової угоди від 07 серпня 2016 року до договору про надання представницько-консультаційних послуг від 05 серпня 2016 року та стягнуто з

ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 19 лютого 2021 року стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області

від 04 лютого 2021 року та додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року задоволено.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2021 року в частині задоволених вимог та додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

02 вересня2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору та стягнення коштів.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська