Справа №295/2021/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Глущенко Я.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №5880 від 04.12.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №280/40-211 від 07.06.2007 року у розмірі 562662 грн. 29 коп. та 1500 грн. 00 коп. При цьому посилається на те, що в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами строку позовної давності, без встановлення документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також вона не отримувала письмової вимоги про погашення заборгованості.

Ухвалами судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та задоволено клопотання позивача про забезпечення позову.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.08.2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження з розглядом її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №280/40-211, відповідно до умов якого позичальник отримала в кредит грошові кошти у сумі 20910,00 доларів США за сплатою 13,25% річних та комісій з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06.06.2011 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2014 року по справі №295/3102/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість, яка станом на 12.02.2013 року становить 156385,97 грн., з них: заборгованість за кредитом 119145,45 грн., заборгованість за відсотками 37240,52 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2017 року по справі №295/12371/16-ц стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору №280/40-211 від 07.06.2007 року в сумі 41418 грн. 28 коп.

04.12.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5880, про стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за Договором кредиту №280/40-211 від 07.06.2007 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1

15.10.2019 року відповідно до підпункту «ґ» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3. Постанови Правління НБУ №189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників» було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Отже правонаступником усіх права та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за вказаним вище кредитним договором є АТ «Альфа-Банк».

Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року.

Сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 13934 дол. США 00 центів; прострочена заборгованість за комісією та процентами 5888 дол. США 06 центів; строкова заборгованість за сумою кредиту 0 дол. США 00 центів; строкова заборгованість за комісією та процентами 0 дол. СШПА 00 центів; штрафні санкції 0 дол. США 00 центів; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 1500 грн. 00 коп.

Загальна сума заборгованості 19822 дол. США 06 центів (на день вчинення цього напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,30, становить: 562662 грн. 29 коп. та 1500 грн. 00 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. від 21.12.2020 року відкрито виконавче провадження №63964773 з виконання виконавчого напису №5880, виданого 04.12.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого у Мін`юсті 22.02.2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають стосунок до вчинення виконавчого напису, нотаріус управі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку).

Крім того, у пп.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд. ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов учинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку).

Згідно з п. 2 стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин вищезазначеного Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»).

Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №201/11696/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його погашення боржником (платіжні доручення, чеки тощо), а також інших документів, в тому числі вищезазначених рішень суду про стягнення заборгованості.

За відсутності таких документів приватний нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, оскільки у нього не було жодних підстав вважати, що заборгованість є безспірною.

Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентів річних, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Крім того, кінцевий строк погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 06.06.2011 року, а із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся після закінчення строку дії договору кредиту, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги.

Незважаючи на те, що заборгованість була нарахована за період з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року, внаслідок відсутності розрахунків заборгованості неможливо встановити чи були застосовані нотаріусом строки позовної давності. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Також слід зазначити, що відповідачем не надано жодних доказів направлення у встановленому законом порядку на адресу позивача повідомлення про порушення кредитних зобов`язань та їх ліквідацію, а також отримання листа-вимоги позивачем.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного кредитного договору, відповідно до якого погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності.

Відповідач не надав суду розрахунок заборгованості згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити наявність заборгованості у розмірі, який зазначений у виконавчому написі та відповідність вказаного розрахунку умовам укладеного договору.

Суд вважає, що відповідачем не доведено, що сума заборгованості, яка була заявлена до стягнення, була безспірною, нарахована відповідно до умов укладеного між сторонами договору та в межах строку позовної давності.

Згідно ст. 50 Закону «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для його задоволення.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.12.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за №5880 за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №280/40-211 від 07 червня 2007 року у розмірі 562662 грн. 29 коп. та 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»; місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; .

Третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович; місце знаходження: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 19.

Суддя: