Справа № 946/5692/21
Провадження № 2-ві/946/12/21
УХВАЛА

24 вересня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Аубекеровій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 від 20.09.2021 року про відвід судді Смокіної Г.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфімова Тетяна Іванівна, про визнання правочину удаваним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. перебуває цивільна справа №500/5692/21 (провадження № 2/946/2785/21) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфімова Тетяна Іванівна, про визнання правочину удаваним.

20.09.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява від 20.09.2021 року про відвід головуючому по справі, в якому вона посилається на те, що діючи на виконання чітких та недвозначних вимог закону, суддя Смокіна Г.І., посідаючи щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ТОВ «Злагода» вкрай упереджене становище, неодноразово вчиняючи злочини проти заявника та демонструючи щодо неї неприховану і особисту неприязнь та матеріальну зацікавленість, не заявляла собі самовідвід, а розпочинала в явно незаконний спосіб слухання зазначених справ, маючи на меті ухвалення завідомо неправосудних рішень у справах за її участі на користь її процесуальних опонентів. Ізмаїльським ВП ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353 за фактом використання суддями Жигуліним С.М. та Смокіною Г.І., адвокатами Арнаутом А.Г., Златі Д.С., Кобаком Р.І., а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підроблених документів (до вирішення питання про зміну підслідності та передання кримінального провадження №0000353 до слідчих ДБР). Відтак, суддя Смокіна Г.М. в принципі не може розглядати цивільну справу № 500/2395/18 та будь-які інші справи, сторонами яких виступають ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і ТОВ «Злагода», через реальну та явну загрозу тиску з боку судді Смокіної Г.І. на слідчих, прокурорів та інших суддів, а також через встановлені та доведені її позапроцесуальні корупційні контакти з адвокатами Арнаутом А.Г., Златі Д.С. та Кобаком Р.І. Факти тиску з боку судді Смокіної Г.І. на інших суддів вже підтвердилися, коли суддя Смокіна Г.І. була викрита у спробі здійснення тиску на суддю ОСОБА_10 під час розгляду ним скарги ОСОБА_1 у кримінальному провадженні проти судді Смокіної Г.І. та інших фігурантів, зазначених вище. З урахуванням викладеного, враховуючи, що суддя Смокіна Г.І. прямо заінтересована у - результаті розгляду справ ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ТОВ «Злагода» з ухваленням і завідомо неправосудних рішень проти ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ТОВ «Злагода», а також є численні інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Смокіної Г.І., вона підлягає відводу.

Таким чином, з урахуванням викладеного, з посиланням на викладені вище факти та обставини, які на думку заявниці свідчать про особисту зацікавленість судді Смокіної Г.І. у розгляді справи проти ОСОБА_1 , а також наявність численних доказів, що свідчить про наявність вкрай упередженого ставлення судді Смокіної Г.І. до ней та явної ненависті до неї, ОСОБА_1 заявляє відвід судді Смокіній Г.І. у цивільній справі № 946/5692/21.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не має, обставин, передбачених ЦПК України, зокрема, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено, докази наявності таких обставин не надані.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зокрема у п.66, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).

При цьому, ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18 червня 2015 року п.78 вказав на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (див. також рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"; рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011 року).

На думку заявника, підставою відводу є вчинення суддею Смокіною Г.І. злочинів проти неї. Проте суду не надано жодного доказу про внесення відомостей стосовно саме судді Смокіної Г.І. до ЄРДР, вказані доводи в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належними та допустимими доказами, а наявність судового рішення, що ухвалене вказаним суддею в іншій справі, не свідчить про його упереджене ставлення до представника позивача як до особи взагалі чи в даній справі.

Суд зазначає, що внесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення злочину, не є самостійною підставою для відводу судді від розгляду справи.

Будь яких доказів упередженого ставлення судді до заявниці, наявність матеріальної зацікавленості, прихильності до інших учасників, тиск на інших суддів, слідчих, прокурорів, вчинення інших протиправних дій та злочинів з боку судді Смокіної Г.І., суду не надано.

Доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді не зводяться до вимог, визначених ст. 36 ЦПК України.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи зміст заяв про відвід судді та відображені у них доводи для відводу судді, суд дійшов до висновку про те, що заяви ОСОБА_1 не ґрунтуються на нормах ЦПК України, якими регулюється питання відводу суду, обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Смокіної Г.І. або її заінтересованості в результатах розгляду справи, не доведені, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяв про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 20.09.2021 року ОСОБА_1 про відвід судді Смокіної Г.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфімова Тетяна Іванівна, про визнання правочину удаваним - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Я.Присакар