Номер провадження: 22-ц/813/2184/21
Номер справи місцевого суду: 509/5392/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, яке набрало законної сили, відповідачу присуджено до сплати аліменти на дитину в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Однак, прожитковий мінімум на дитину збільшився. Тому позивач просила суд змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , збільшивши їх розмір до 2500,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, також стягнути судові витрати з відповідача (а.с 1-14).

10 березня 2020 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області (головуючий-суддя Кочко В.К.) позов задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів та збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , 1982 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , 1982 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму, а саме з розміру 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , 1982 р.н., щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, на 2500,00 грн на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн (а.с 62).

29 липня 2020 року канцелярією Овідопольського районного суду Одеської області зареєстровано апеляційну скаргу на рішення від 10 березня 2020 року. Апелянт з вказаним рішенням згоден частково, вважає справу розглянуто однобічно, рішення прийнято з неповністю установленими обставинами, які мають значення для справи. Апелянт пояснює, що з січня 2018 року живе в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 . Крім утримання своєї родини, він повинен утримувати свого батька ОСОБА_5 , який є пенсіонером, людиною похилого віку. Також вказує на те, що тривалий час не може знайти постійну роботу, а тому не має можливості стабільно сплачувати аліменти на утримання сина. Крім того, в січні 2020 року переніс операцію та в подальшому введений в країні карантин взагалі позбавив його можливості знайти постійну роботу. Апелянт просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року скасувати. Ухвалити нове, яким змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.05.2006 року, встановивши їх у розмірі 1500 грн щомісячно до повноліття дитини (а.с. 67-68).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну порядку та способу стягнення аліментів було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

05 жовтня 2020 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач ОСОБА_2 зазначила, що підставою для зміни способу стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів стало підвищення витрат на неповнолітню дитину, у зв`язку з багаточисленними витратами на освіту, позашкільний розвиток та нерегулярно отримані аліменти. Зокрема, позивач вказала, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у старшій школі і виникла необхідність для успішної здачі ЗНО відвідувати додаткові комерційні уроки, також дитина на даний час досягла успіхів у спортивних змаганнях і для подальшого його розвитку стала необхідність у поїздках на змагання на території України та закордон. З огляду на це, позивач просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, погіршення матеріального стану позивача, вік та стан здоров`я дітей, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на їх утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дітей, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 62 зворот).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано 29.08.2007 року (а.с. 9).

Як вбачається з Довідки про склад сім`ї від 23.09.2019, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.05.2006 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 21-22).

В позовній заяві позивач вказувала, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатною особою, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти в більшому розмірі (а.с. 3).

Разом з тим, як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що на його утриманні перебуває його батько ОСОБА_5 , 1956 року народження, який є пенсіонером та людиною похилого віку, а також те, що він перебуває у незареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_4 та має на своєму утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , 2010 року народження, який є сином його співмешканки. Також відповідач пояснив, що тривалий час не може знайти постійну роботу, а тому має можливість сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1500 гривень (а.с. 39-40, 67-68).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

З огляду на вище зазначене, враховуючи, що позивачем недоведено факту покращення матеріального становища відповідача, а також те, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження працевлаштування та наявності фінансового забезпечення відповідача, згоду відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 1500 грн, який перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, апеляційний суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1500 грн.

Також апеляційний суд вважає за потрібне роз`яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, з огляду на наявні в матеріалах справи відомості про спортивні досягнення дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у цивільній справі №320/383/19 Верховний Суд зазначив, що дане положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір таких витрат також має бути документально підтверджений.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем недоведено факту покращення матеріального становища відповідача, а відповідач згоден сплачувати на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 1500 грн, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України доходить до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутих аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

21.09.2021 року м. Одеса