Справа № 946/5448/21
Провадження № 2/946/2737/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

при секретарі: Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

29.06.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом, яким просять стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 борг у розмірі 163642, 20 грн. та судовий збір в розмірі 1636,43 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2020 року до них звернулась ОСОБА_4 з проханням позичити їй грошові кошти в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США та вони втрьох спільно позичили вказану сумі відповідачці на пів року, за умови повернення вкачаної суми до 01.05.2021 року. У відповідності до умов позики, відповідачка в той же день отримала від них 6000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей за цим договором, відповідачкою була складена розписка. Саме на цих умовах вони уклали з відповідачкою усний договір позики та на підтвердження передачі грошей за цим договором відповідачка власноруч написала їм розписку і отримала від них гроші. Однак, впродовж терміну на який відповідачка отримала від них коштів, вони нічого їм так і не повернула. Після закінчення строку позики, вони неодноразово продовж травня - червня 2021 року зверталися до відповідачки з вимогою про повернення їм зазначених коштів. Проте відповідачка відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов`язання, передбачені договором позики.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте його представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, проте надав заяву про визнання позовних вимог та обставини позову, не заперечував проти задоволення заявлених вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 01.10.2020 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір, згідно якого, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надали ОСОБА_4 у борг грошові кошти у розмірі 6000 доларів США строком до 01 травня 2021 року, що підтверджено розпискою від 01.10.2020 року.

На теперішний час відповідачка не виконала умови Договору. Добровільно повернути кошти відповідачка відмовляється.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Зазначений договір відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків

Відповідно до ч. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно даних Нацбанку України курс долара по відношенню до гривні на день звернення до суду- 29.06.2021 року становить 27,2737 грн. за 1 долар США, тому сума боргу, яку належить стягненню з відповідачки, становить 6000 X 27.2737 = 163642 грн. 20 коп.

Враховуючи, що відповідачем сума боргу не повернута, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_4 163642,20 грн. є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 09.02.2009 року Ізмаїльським MB ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованої за адресу: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 13.08.2009 року Ізмаїльським MB ГУМВС України в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_7 , виданий 19.02.2016 року органом 5119, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 24.11.2011 року Ізмаїльським MB ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , борг у розмірі 163642 (сто шістдесят три тисячі шістсот сорок дві) гривень 20 (двадцять) копійок

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 09.02.2009 року Ізмаїльським MB ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованої за адресу: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1636 (одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень 43 (сорок три) копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2021р.

Суддя: А.С.Адамов