Справа №705/1657/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
секретаря судового засідання Романової О.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача Чимириса О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: відділ державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Іванов А.А. звернувся до суду з позовом про те, що ОСОБА_1 19.05.2012 року придбала квартиру АДРЕСА_1 .
Під час придбання вказаної квартири стало відомо, що продавець ОСОБА_5 став власником житлового приміщення разом з ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 22.08.2003 року кожному по 1/2 частці. Через певний час вказана квартира в повному обсязі стала належати ОСОБА_5 .
В подальшому, позивачу стало відомо, що у квартирі ще зареєстрована ОСОБА_3 , яка ніколи у квартирі не проживала, не сплачувала комунальні послуги, її речей у квартирі немає. При цьому, комунальні платежі нараховуються на усіх зареєстрованих у квартирі, але сплачує за них лише позивач по справі.
Просить суд визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Зобов`язати відділ державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради зняти з реєстрації у вищевказаній квартирі ОСОБА_3 та стягнути з неї на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та факти, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити, оскільки факт реєстрації відповідача у її квартирі, порушує її права як власника на володіння та користування майном.
Представник позивача адвокат Чимирис О.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що його довіритель - позивач по справі, набула право власності на квартиру, уклавши договір купівлі-продажу. Згодом з`ясувалося, що у квартирі зареєстрована ОСОБА_3 , яка не була попереднім власником квартири, у якої позивач купила квартиру, та у квартирі ніколи не проживала з моменту придбання позивачем квартири. Реєстрація відповідача у квартирі, належній його довірителю, порушує права останньої, як власника щодо користування та розпорядження своїм майном, а також до матеріальних витрат, оскільки комунальні послуги нараховуються в тому числі і на відповідача по справі. Вважає, що позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачем по справі і з того моменту, коли позивач почала проживати у квартирі в 2012 році вона нікого крім позивача, її матері та дочки у квартирі не бачила. ОСОБА_3 їй не знайома, ніколи за місцем проживання позивачки не бачила.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача по справі по будинку, на протязі останніх 3-х років періодично буває в гостях у позивачки та підтвердила, що ніколи нікого, крім членів сім`ї позивача, не бачила у квартирі ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_3 їй не знайома.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що відповідача у квартирі позивача ніколи не бачила, ОСОБА_3 їй взагалі не знайома.
Представник третьої особи відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та заперечують проти задоволення позову, повністю покладаються на думку суду.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, про причини неявки суд не повідомляла, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у її відсутність, на адресу суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою її в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, що регламентується ст. 13 ЦПК України.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житлом, а саме квартирою, власником якої є позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, застосуванню підлягають норми житлового законодавства, а саме згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасові відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом володіти та розпорядитися ним.
Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу ВРС 393511 укладеним 19 травня 2012 року, посвідченим Кравчук Т.І. державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1662 та витягом з Державного реєстру правочинів №11342343, виданим 19.05.2012 року Уманською міською державною нотаріальною конторою.
Дійсно, ОСОБА_3 , була власником квартири АДРЕСА_1 , але 22 серпня 2003 року вона подарувала вказану квартиру ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією договору дарування від 22 серпня 2003 року, посвідченого Очеретяною В.В., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5707.
Згідно повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, в тому числі із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою.
Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
У вказаному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту свого порушеного права, адже інших альтернативних способів забезпечення реалізації прав власника, аніж позбавлення зареєстрованої особи, відповідача по справі, права користування житловим приміщенням, у цій ситуації не існує.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених у справі доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважних причин понад дев`ять років, тому наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
У своєму позові позивач також просить суд зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, ОСОБА_3 .
Відповідно до абз. 3 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, окремого рішення про зняття особи з реєстраційного обліку не вимагається, а тому додаткові позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. У випадку ж відмови уповноваженого державного органу зняти з реєстраційного обліку на підставі рішення суду про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням заявник в праві оскаржити таку відмову до адміністративного суду.
У зв`язку із зазначеним, оскільки судом вирішено питання про задоволення позовних вимог в частині визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, що належить позивачу по справі, то позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки позивач фактично просить суд вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади без їх попереднього рішення.
При цьому, вказане рішення є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: відділ державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користуватися квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складений 13.12.2021 року.
Суддя: Р. В. Піньковський