Справа № 419/1104/21
Провадження № 2/419/245/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря - Московченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Щастинської районної державної адміністрації Луганської області, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання недійсним та скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області із позовною заявою до Щастинської районної державної адміністрації Луганської області, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання недійсним та скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 18 березня 2010 року, як власниця сертифікату на право на земельну частку (пай) відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» (серія ЛГ № 0169270) в установленому законом порядку звернулася до Новоайдарської районної державної адміністрації із заявою про безоплатну передачу у власність в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 2,5879 Га ріллі (ділянка № НОМЕР_1 ) з цільовим призначенням - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Розпорядженням Голови Новоайдарської районної державної адміністрації № 88 від 02 березня 2010 року зазначену вище заяву було задоволено, безоплатно передано у власність в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею 2,5879 Га ріллі (ділянка № НОМЕР_1 по ВАТ «Новоайдарська птахофабрика») з цільовим призначенням - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», дозволено замовити виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. 13 липня 2010 року було отримано Державний Акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на бланку серії ЯИ № 559612, відповідно до якого вона набула права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2, 5879 Га, розташовану на території Новоайдарської селищної ради (за межами населеного пункту) з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», ділянці присвоєно кадастровий номер :61:001:0091.

В січні 2021 року під час оформлення договору оренди земельної ділянки дізналася, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, власником земельної ділянки № :61:001:0091 є гр. ОСОБА_2 , яка набула права власності на цю земельну ділянку відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 112269 від 29 травня 2006 року, який було видано на підставі Розпорядження Голови Новоайдарської РДА № 103 від 18.04.2006 року, тобто набуття права власності ОСОБА_2 відбулося значно раніше, ніж набуття права власності нею.

18.02.2021 року було отримано відповідь на звернення до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в якому було підтверджено наведені доводи та підтверджено факт наявності подвійної передачі земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 2,5879 Га, кадастровий номер :61:001:0091.

Таким чином, вважає, що винесенням спірного Розпорядження від 02 березня 2010 року Відповідачем - Новоайдарською РДА, було істотно порушено її право на отримання у власність земельної ділянки, що стало підставою для звернення до Суду. Вважає, що під час винесення оскаржуваного розпорядження Відповідачем не було дотримано наступних положень законодавства:

Спірне розпорядження містить посилання на норми Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (№ 899-ІУ від 5 червня 2003 року). Преамбулою до зазначеного Закону (в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) було визначено, що цим Законом визначено засади виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) із земель, що належали підприємствам на праві колективної власності.

Відповідно вбачається, що компетенція Відповідача під час винесення спірного Розпорядження поширювалася виключно на землі колективної власності, тобто під час винесення Розпорядження Відповідач (Новоайдарська РДА) мав перевірити статус земельної ділянки та впевнитися у тому, що земельна ділянка має статус саме земель колективної власності, в іншому ж випадку Відповідач мав відмовити у виділенні ділянки в натурі.

Враховуючи те, що 29.05.2006 року право власності на спірну земельну ділянку у визначеному законодавством порядку було набуто іншою особою (право якої не оспорювалося та не оспорюється), тобто земельна ділянка вже не мала статусу «земель колективної власності» то під час винесення спірного розпорядження Відповідач здійснив управлінську дію поза межами своєї компетенції, що є безумовною підставою для визнання недійсним (ст. 155 Земельного Кодексу України) та скасування розпорядження Голови Новоайдарської районної державної адміністрації № 88 від 02 березня 2010 року.

Просить суд визнати недійсним та скасувати Розпорядження Голови Новоайдарської районної державної адміністрації № 88 від 02 березня 2010 року, визнати недійсним Державний Акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на бланку серії ЯИ № 559612, яким посвідчено надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки № :61:001:0091 площею 2,5879 Га, стягнути зі Щастинської районної державної адміністрації Луганської області (код 04051572) на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1816 грн. 00 коп.

17.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в якому представник просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 по справі № 419/1104/21 в частині, що стосуються Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у повному обсязі. Розглянути справу № 419/1104/21 без участі представника відповідача з урахуванням наявних у справі заперечень. Зазначивши, що 25.05.2021 позивач зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Луганській області є правонаступником Відділу Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області, яким вносилися відповідні зміни до земельного- кадастрової документації, а тому позивач вважає, що зазначений відповідач також є належним відповідачем по справі. В свою чергу зауважує, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 559612 (далі - державний акт серія ЯИ № 559612) було видано ОСОБА_1 13.07.2010.

Позивач необґрунтовано та безпідставно стверджує, що Відділ Держкомзему у Новоайдарському Луганської області вносив відповідні зміни до земельно-кадастрової документації, з підстав наведених у відзиві. Державний акт на право власності на земельну ділянку складався у двох примірниках, підписувався посадовими особами в такій послідовності начальник державного органу земельних ресурсів, голова (керівник) органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади та особа, що здійснила реєстрацію акта (пункт 2.14 Інструкції № 43). Наразі, державний акт серія ЯИ № 559612 підписано: 1) начальником Відділу Держкомзему у Новоайдарському районні Степанчуком С.А.; 2) головою (керівником) Новоайдарською районною державною адміністрацією Заходяченко Н.А.; 3) реєстратором Євдокимовим С.О. (посадовою особою, яка здійснила державну реєстрацію акту). Другий примірник державного акту зберігався у вогнетривких шафах у приміщенні відповідних рад чи державних адміністраціях або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України (пункт 4.2 Інструкції № 43). Також, абзацом четвертим пункту 2.8 Типового положення встановлювалося, що другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, примірники договору оренди (суборенди) землі оператор (реєстратор) передає до територіальних органів земельних ресурсів за актом приймання-передавання.

У державному акті серія ЯИ № 559612 зазначено, що державний акт складено у двох примірниках, один з яких передано власникові земельної ділянки, другий зберігається в Відділі Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області. З 13.07.2010, після видачі державного акту серія ЯИ № 559612, Відділ Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області здійснював лише збереження другого примірника державного акту.

У позовній заяві позивач не довів чим саме Відділ Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області порушив права ОСОБА_1 під час збереження державного акту серія ЯИ № 559612. Також повідомляє, що з 01.01.2013 після набрання чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 № 1051, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав не розповсюджується на компетенцію органів Держгеокадастру. Головне управління Держгеокадастру у Луганській області (його структурні підрозділи) не входять до системи органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав. В свою чергу, інформація про реєстрацію прав на нерухоме майно проходить між Держгеокадастром та Міністерством юстиції України в порядку інформаційної взаємодії на рівні адміністраторів баз даних (ст. 30 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Таким чином, відповідачу не зрозуміло, яким чином Головне управління Держгеокадастру у Луганській області буде виконувати рішення суду у разі задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним та скасування розпорядження голови Новоайдарської районної державної адміністрації від 02.03.2010 № 88, а також визнання недійсним державного акту серія ЯИ № 559612.

Головне управління Держгеокадастру у Луганській області є неналежним відповідачем по справі 419/1104/21, оскільки: під час видачі державного акту серія ЯИ № 559612, державна реєстрація земельних ділянок, прав на них, а також заповнення державних актів було покладено на державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» та його структурні підрозділи; на теперішній час Головне управління Держгеокадастру у Луганській області не входять до системи органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на земельні ділянки; інформація про реєстрацію прав на нерухоме майно проходить між Держгеокадастром та Міністерством юстиції України в порядку інформаційної взаємодії на рівні адміністраторів баз даних.

Також, позивачем не доведено, чим саме Відділ Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області порушив права ОСОБА_1 під час збереження державного акту серія ЯИ № 559612.

23.07.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від Щастинської районної державної адміністрації Луганської області, в яких представник позивача зазначив, що за результатами вивчення поданого позову ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування та розпорядження про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, вважаємо за необхідне пояснити Суду, що наразі, відповідно до положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» Щастинська районна державна адміністрація не наділена повноваженнями в частині прийняття рішень щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості і не є розпорядником таких земельних ділянок. Також, звернув увагу Суду на те, що оспорюване розпорядження голови Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 02.03.2010 року № 88 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » приймалось в межах повноважень та норм діючих на час його прийняття.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовну заяву просив задовольнити (а.с. 50).

Представник відповідача Щастинської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, розгляд позовної заяви залишає на розсуд суду (а.с. 53).

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з`явилась, у відзиві просила суд розглядати справу без участі представника з урахуванням наявних у справі заперечень (а.с. 33).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 власниця сертифікату на право на земельну частку (пай) відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» (серія ЛГ № 0169270) на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 28.09.2001 року № 273 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» в розмірі 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Згідно з копією Розпорядження голови Новоайдарської районної державної адміністрації від 02.03.2010 року № 88 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 » безоплатно передано у власність в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 власниці сертифікату на право на земельну частку (пай) по ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» земельну ділянку площею 2,5879 га ріллі (ділянка № НОМЕР_1 ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дозволено ОСОБА_1 замовити виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку в установі, яка має відповідну ліцензію. Відділу Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області вести відповідні зміни до земельно-кадастрової документації (а.с. 9).

Відповідно до копії Державного акту ЯИ № 559612 ОСОБА_1 набула права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2, 5879 Га, розташовану на території Новоайдарської селищної ради (за межами населеного пункту) з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», ділянці присвоєно кадастровий номер :61:001:0091, на підставі розпорядження Новоайдарської районної державної адміністрації від 02.03.2010 року № 88 (а.с. 10-11).

З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 24.05.2021 року встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :61:001:0091, розташована Луганська область, Новоайдарський район, Новоайдарська селищна рада, ділянка № НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5879 перебуває у власності ОСОБА_2 , на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 112269 від 29 травня 2006 року, який було видано на підставі Розпорядження Голови Новоайдарської РДА № 103 від 18.04.2006 року (а.с. 14-18).

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 18.02.2021 року №С-29/0-67/6-21 «Про розгляд звернення» Розпорядженням Новоайдарської РДА № 103 від 18.04.2006 року власниці сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0169257 ОСОБА_2 отримала у власність земельну ділянку ріллі № 248, площею 2,5879 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 112269 від 29.05.2006 року, реєстраційний №231551/30, кадастровий номер земельної ділянки - :61:001:0091. Розпорядженням Новоайдарської РДА № 88 від 02.03.2010 року власниці сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0169270 ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку ріллі № 248, площею 2,5879 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 559612 від 13.07.2010 року, реєстраційний №87, кадастровий номер земельної ділянки - :61:001:0091. Таким чином відбулась подвійна передача земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 2,5879 га з кадастровим номером :61:001:009 (а.с. 12-13).

Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України та ч.5 ст.319 ЦК України, використання права власності не може завдавати шкоди правам громадян та інтересам суспільства.

Статтею ст.152 Земельного кодексу України, регламентовано, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування і шляхом інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування і розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Порядок розгляду земельного спору врегульовано ст. 159 ЗК України.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом згідно ч. 5 ст. 158 ЗК України.

Таким чином, при виділенні земельної ділянки позивачу на підставі розпорядженням Голови Новоайдарської районної державної адміністрації № 88 від 02 березня 2010 року, яким безоплатно передано у власність в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею 2,5879 Га ріллі (ділянка № НОМЕР_1 по ВАТ «Новоайдарська птахофабрика») з цільовим призначенням - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» відбулось подвійна передача земельної ділянки.

Отже, на момент прийняття розпорядження Новоайдарська РДА не мала законних прав та повноважень виділяти ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,5879 Га ріллі (ділянка № НОМЕР_1 по ВАТ «Новоайдарська птахофабрика»), кадастровий номер :61:001:0091, розташовану на території Луганська область, Новоайдарський район, Новоайдарська селищна рада, оскільки на момент виділення останній вказаної земельної ділянки, спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 112269 від 29.05.2006 року, реєстраційний №231551/30, кадастровий номер земельної ділянки - :61:001:0091 на підставі закону з дотриманням встановленого порядку, тобто наявність державної реєстрації права приватної власності на землю з 2006 року створювала презумпцію законності права на нерухоме майно для правовласника ОСОБА_2 , яке не оспорювалось будь-ким ні в досудовому, ні в судовому порядках, крім того чинним законодавством заборонена подвійна реєстрація права власності на нерухоме майно, так як право власності є непорушним і його захист передбачений матеріальними та процесуальними нормами права.

У зв`язку із тим, що спірний Державний Акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі Розпорядження, яку по суті є протиправним, зазначений Державний Акт, як правовстановлюючий документ на земельну ділянку є недійсним.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Щодо заперечень представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Луганській області про не належність їх як відповідачів, суд зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Луганській області є правонаступником Відділу Держкомзему у Новоайдарському районі Луганської області на яке Розпорядженням голови Новоайдарської районної державної адміністрації від 02.03.2010 року № 88 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 » покладалось вести відповідні зміни до земельно-кадастрової документації, а тому зазначений відповідач також є належним відповідачем по справі.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у цій справі понесла судові витрати, що складаються з 1816,00 грн сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з відповідача на її користь пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Земельним кодексом України, ст.141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Щастинської районної державної адміністрації Луганської області, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання недійсним та скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Розпорядження Голови Новоайдарської районної державної адміністрації № 88 від 02 березня 2010 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 ».

Визнати недійсним Державний Акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на бланку серії ЯИ № 559612, яким посвідчено надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки № :61:001:0091 площею 2,5879 га.

Стягнути зі Щастинської районної державної адміністрації Луганської області (код 04051572) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_2 суму сплаченого нею судового збору в розмірі 1816 грн. 00 коп., відповідно до квитанції № 8 від 25.05.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк