Справа № 348/2453/20
Провадження № 22-ц/4808/1919/21
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А

17 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Горейко М.Д., ознайомившись із апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Надвірнянського районного суду від 04 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Міськевич О.Я. в м. Надвірна, у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Надвірнянського районного суду від 04 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

На зазначене рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Одночасно, посилаючись на обмежене фінансування коштів, призначених для сплати судового збору, апелянт заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання апелянта не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

З вищенаведеного слідує, що положення частин першої та третьої статті 136 ЦПК України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

При цьому, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18, провадження №11-336апп20.

Встановлено, що предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому підстав для звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від сплати судового збору немає.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Тому в задоволенні клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що в даному випадку становить 3 153 грн.

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3 153 грн за наступними реквізитами:

отримувач: ГУК в Iв.-Фр.обл./ТГ Ів.-Фр./22030101

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку: UA0009612

наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди

назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд

При цьому, при заповненні платіжного документа потрібно вказати вищевказані реквізити, а також у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;_________(код ЄДРПОУ (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8)); судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал платіжного документа направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про звільнення його від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Надвірнянського районного суду від 04 листопада 2021 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк даних вимог, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя М.Д. Горейко