Справа №461/6509/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

08 грудня 2021 року

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (адреса: 79039, м.Львів, вул.Шевченка Т., 111А) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Львівгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача 25 877, 09 грн. - основного боргу, 5 485, 94 грн. - інфляційних витрат, та 2 265, 13 грн. -3% річних. В обґрунтування позову покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13.11.2020 року у справі №461/7889/20 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Львівгаз» про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природній газ. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за місцем проживання та використовує такий для власних побутових потреб. Позивач виконав свої зобов`язання та надав споживачу послуги, однак, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань та повністю не оплачувала вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ, станом на 16.06.2021 становить - 25 877, 09 грн. - основного боргу, 5 485, 94 грн. - інфляційних витрат, та 2 265, 13 грн. -3% річних. Відповідач не зверталась до ТзОВ «Львівгаз збут» із заявами про припинення подачі газу, а фактично користувалися послугами з газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак, взаємних прав і обов`язків, що з таких випливають. При цьому, позивач зазначає, що оскільки обов`язок споживача житлово - комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на умовах договору, а й на вимогах закону, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово - комунальних послуг. Просить позов задовольнити та стягнути із відповідачів заборгованість за спожитий природний газ за період з серпня 2018 року по червень 2021 року у сумі 25 877,09 грн., інфляційні втрати за період з 01.01.2019 по 27.07.2021 5 485, 94 грн., 3% річних за період з 01.01.2019 по 27.07.2021 2 265,13 грн. та судові витрати в розмірі 2 270 гривні.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року відкрито провадження в справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ТзОВ « Львівгаз Збут» Стернюк В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, TзOB «Львівгаз збут» є газопостачальним підприємством, яке здійснює постачання природного газу на території Львівської області, ОСОБА_1 є споживачем природного газу за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.11.2020 року у справі №461/7889/20 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Львівгаз» про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природній газ.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем природного газу за місцем свого проживання.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовідносини між ТОВ «Львівгаз збут» та споживачами регулювались спеціальною нормою права - «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2004р. №476) надалі Правила. Даними Правилами чітко передбачено права та обов`язки сторін. Відповідно до вимог зазначених Правил, ТОВ «Львівгаз збут» зобов`язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. З 27.11.2015 року відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 р. затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.

У пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «При житлово - комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил, споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Крім того, відповідно до абз.2, п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем.

ТзОВ "Львівгаз збут" є постачальником із спеціальними обов`язками відповідно до Постанови КМУ від 22 березня 2017 р. №187. Факт сплати споживачем за поставлений природній газ, а також фактичне споживання ним природного газу підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по абоненту (фінансовим станом абонента).

Згідно п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, реєстру контрольного зняття показів лічильника та фінансового стану абонента, відповідач споживала природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав і обов`язків, що з них випливають.

Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року по справі №461/14555/14-ц.

П.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13.

Крім того, п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

ТОВ «Львівгаз збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачеві ОСОБА_1 послуги з газопостачання, однак споживач не виконала взятих на себе зобов`язань та повністю не оплачувала вартість спожитого природного газу, у зв`язку з чим, згідно фінансового стану абонента, у відповідача за період з серпня 2018 року по червень 2021 року у сумі 25 877,09 грн. Вказаний розмір заборгованості відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється, а відтак приймається судом.

П.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Разом із тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника, відповідальність, передбачена частиною другою ст.625 ЦК України.

Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що, крім основного боргу за спожиті послуги, у зв`язку з несвоєчасним погашенням відповідачами нарахованих до сплати сум, позивачем на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати за період з 01.01.2019 по 27.07.2021 5 485, 94 грн. та 3% річних за період з 01.01.2019 по 27.07.2021 2 265,13 грн., що підтверджується розрахунком 3% річних і інфляційних втрат. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється.

Виходячи з цього, відповідач повинна виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з газопостачання не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п.17 Правил постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за №1382/27827.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 25 877,09 грн., інфляційні втрати 5 485,94 грн. та 3% річних 2 265,13 грн.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. Відтак, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 280 ЦПК України, ст.ст.11, 14, 509, 526, 530, 625, 629, 901, 903 ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (адреса: 79039, м.Львів, вул.Шевченка Т., 111А) заборгованість за послуги з газопостачання у розмірі 25 877,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (адреса: 79039, м.Львів, вул.Шевченка Т., 111А) інфляційні втрати у розмірі 5 485,94 грн. та 3% річних у розмірі 2 265,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (адреса: 79039, м.Львів, вул.Шевченка Т., 111А) суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мисько Х.М.