КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 368/674/21
У Х В А Л А

15 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 23 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 23 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику. Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2021 року справу призначено головуючому судді Кашперській Т.Ц., судді, які входять до складу колегії: Яворський М.А., Фінагеєв В.О.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що апеляційна скарга не оплачена судовим збором та не в повній мірі відповідає вимогам щодо її форми, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а саме співвідповідачами у даній справі в апеляційній скарзі зазначено Кагарлицький районний суд Київської області, Головне управління Державної казначейської служби у Київській області, однак в матеріалах справи відсутні відомості, що дані особи були первісно залучені позивачем як відповідачі або в подальшому залучені судом до участі в справі, і апеляційна скарга жодних обґрунтувань щодо складу учасників судового процесу не містить.

Крім того, копії письмових матеріалів надано лише в одному екземплярі для Київського апеляційного суду всупереч ч. 4 ст. 356 ЦПК України, відповідно до якої до апеляційної скарги додаються копії письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року під розписку.

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 на підставі ст. 36 ЦПК України подала заяву про відвід колегії суддів головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., посилаючись на те, що зловживаючи службовим становищем, суддівською недоторканістю, судді Київського апеляційного суду Кашперська Т.Ц., Фінагеєв В.О. , Яворський М.А. , порушили ст. 126 Конституції України, присягу: грубе, систематичне нехтування обов`язками є несумісним з статусом судді; всі нормативно-правові акти існування та діяльності; відповідно до ч. 1 ст. 106 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», ст. 11 ЦПК України. Повага до людської гідності, прав і свобод похилої особи; піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватись до погроз, застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушування до дій, що принижують її гідність; цивільний позов по кримінальному провадженню розглянули поспіль два рази одну і ту ж справу з порушенням істотного цивільного законодавства, вчинили дисциплінарний та кримінальний злочин, що кваліфікується за ст. 111 КК, 442 КК, 364 ч. 2 КК України. Відповідно до Антикорупційної стратегії держави на 2020 - 2024 роки судової реформи, на якій наполягає президент США Джозеф Байден , відповідно до спільної заяви від 01 вересня 2021 року щодо Стратегічного партнерства України та США, а також відповідно до Законів України «Про запобігання корупції», «Про судоустрій та статус суддів», «Про відновлення довіри до органів судової влади», «Про право на справедливий суд», відповідно до Кодексу суддівської етики, суддями Київського апеляційного суду Кашперською Т.Ц., Фінагеєвим В.О. , Яворським М.А. порушена присяга, відповідно до ст. 126 Конституції України повністю порушення істотного цивільного законодавства України. Керуючись вищевикладеним, ст. 126 Конституції України, ст. 36 ч. 1 п. 3, 5 ЦПК України, просила, невідкладно зробивши відвід, відсторонити від розгляду справи № 368/674/21 від 04 листопада 2021 року, колегії суддів Київського апеляційного суду Кашперську Т.Ц., Фінагеєва В.О., Яворського М.А., зловживаючи службовим становищем, порушення присяги - істотного порушення вимог цивільного законодавства, достатньо знущатися, проводити геноцид над потерпілою, позивача ОСОБА_1 (справи № 761/47244/19; № 761/45064/19).

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки процесуальне рішення суду про залишення апеляційної скарги без руху не може бути підставою для відводу, на що прямо вказує ч. 4 ст. 36 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість відводу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, не вбачає будь-яких підстав стверджувати, що колегія суддів виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, не свідчать про існування підстав, визначених у ст. 36 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Таким чином, проаналізувавши обставини, наведені ОСОБА_1 у її заяві про відвід колегії суддів від участі у розгляді даної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що їх не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Згідно вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А. необґрунтованим.

Вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А. передати для автоматизованого розподілу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для його розгляду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.Ц. Кашперська