КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5074/21
Провадження № 2/552/1993/21
У Х В А Л А

23.09.2021 року суддя Київського районного суду м. Полтави Шаповал Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу.

У поданій до суду позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Грасса Вальдемара 142 421,90 євро основного боргу, 8916,35 євро трьох відсотків річних,всього 151 338,25 євро, що за курсом НБУ на 19.09.2021 року ( 1 євро = 31,37 грн.) складає 4 747 480,90 грн..

Пунктом 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зі змісту вищевказаної норми можна зробити висновок, що законодавець її визначив, для уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

В матеріалах позовної заяви наявне рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2021 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Як вбачається із даного рішення позивач ОСОБА_3 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики сумі 142 421,90 євро, 19 840,40 євро проценти за користування позикою за період з 15.03.2019 по 15.01.2020 року, 3 023,98 євро 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за період з 16.04.2019 року по 15.05.2020 року.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2021 року не набрало законної сили та оскаржено до Полтавського апеляційного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

До матеріалів позовної заяви позивач долучає договір №1 про відступлення права на вимогу від 16.09.2021 року укладеного між ОСОБА_3 (кредитор) та ОСОБА_1 ( новий кредитор) , відповідно до умов якого кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги першого і стає кредитором за зобов`язанням від 14.03.2019 року на суму 142 421 євро 90 євроцентів між кредитором та ОСОБА_2 (боржник). За даним договором новий кредитор одержує право вимоги від боржника належного виконання наступних зобов`язань: повернення коштів на суму 142 421 євро 90 євроцентів основного боргу, 3% річних, проценти за користування коштами.

Судом встановлено, що позивачем у справі №552/2191/20 є ОСОБА_3 , а відповідачем ОСОБА_2 , тобто фактично сторонами по справі є ті самі особи, адже до кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, предметом розгляду було стягнення боргу за розпискою від 14.03.2019 року.

За таких обставин, оскільки у провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав , у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу необхідно відмовити.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя Т.В.Шаповал