ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 639/5497/21

провадження № 22-ц/818/5924/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

розглянув у порядку підготовки до апеляційного розгляду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сікалової Олени Володимирівни, Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року в складі судді Баркової Н.В.,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сікалової Олени Володимирівни, Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

На зазначену ухвалу суду першої інстанції 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. апеляційну скаргу залишено без руху для: викладення апеляційної скарги державною (українською) мовою; виконання вимог статті 356 ЦПК України; сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 не сплатила судовий збір в розмірі 420,40 грн за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог частини четвертої статті 356 ЦПК України та Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір". Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не мотивоване її скрутним майновим станом та не долучено до апеляційної скарги довідку з фіскального органу, яка б підтверджувала доходи апелянта за попередній календарний рік (повний 2020 рік). Також, ОСОБА_1 роз`яснено, що апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Відповідно до зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримала 02 жовтня 2021 року.

18 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона вказала, що вимоги суду апеляційної інстанції щодо надання нею апеляційної скарги, викладеної українською мовою, є незаконними та не підлягають виконанню. Вказала, що вона не зобов`язана звертатися до суду з документами, викладеними державною мовою.

Зазначила, що українська мова є обов`язковим засобом спілкування при здійсненні повноважень органами державної влади, а не громадянами. А позовна заява не є процесуальним документом і Цивільний процесуальний кодекс України не містить вимог щодо викладення її державною мовою.

Надавши оцінку доводам апелянта, викладеним у заяві від 18 жовтня 2021 року, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки, про які зазначено в ухвалі про залишення її апеляційної скарги без руху з огляду на таке.

Нормами частин першої, другої статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної » визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Згідно з частиною четвертою статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Тому, оскільки будь - яка заява по суті є процесуальним документом (стаття 174 ЦПК України), з метою забезпечення рівного доступу до матеріалів справи усіх учасників справи, - вона має бути викладена державною мовою.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані учасниками справи скарги повинні бути викладені державною мовою, зокрема, в ухвалах: від 31 березня 2020 року в справі № 636/398/19, провадження № 61-5685ск20; від 19 березня 2020 року в справі № 629/5741/19, провадження № 61-5019ск20; від 02 березня 2020 року в справі № 623/4072/19, провадження № 61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року в справі № 638/6372/19, провадження № 61-2956ск20 та в інших.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 роз`яснено необхідність викладення апеляційної скарги державною мовою.

Однак, апелянт не виконала вимоги зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції, обов`язкової в силу статті 129 Конституції України, яка не накладає на апелянта надмірних процесуальних обов`язків, відповідає принципу пропорційності (стаття 11 ЦПК України) та правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права (стаття 10 ЦПК України).

Доводи ОСОБА_1 , що вона не зобов`язана викладати апеляційну скаргу українською мовою, суперечать вищезазначеним вимогам закону щодо провадження цивільного судочинства українською мовою.

Крім того, ОСОБА_1 не виконала вимоги пункту 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України, а саме, не надала копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Також, ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху для сплати судового збору.

Вимоги даної ухвали в частині сплати судового збору також залишились без виконання апелянтом.

ОСОБА_1 повторно звернулась з клопотанням про звільнення від сплати судового збору на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року, яке мотивовано її скрутним матеріальним станом, який перешкоджає сплатити встановлений законом судовий збір.

Оскільки судова колегія доходить висновку про визнання неподаною апеляційної скарги і повернення її апелянту у зв`язку з невиконання вимог ухвали від 10 вересня 2021 року повторне клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору розгляду не підлягає.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» в контексті дотримання гарантій права на доступ до суду, ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, сформував юридичну позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року в справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту, а справу повернути до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 роз`яснюється, що відповідно до частини другої статті 357, частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина