Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 Справа №607/10085/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 46436,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на наступні обставини. Сторони по справі є сусідами та проживають на одному поверсі будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями, спілкується із особами в стані алкогольного сп`яніння, які приходять до неї в гості. Відповідач систематично вчиняє відносно позивача неправомірні дії, обливає розчинами сумнівного складу її коврик та вхідні двері, погрожує фізичною розправою, спричиняє конфліктні ситуації та вчиняє сварки, виражається нецензурними словами, фактично виживає ОСОБА_1 із власного житла, чим порушує її права. На звернення ОСОБА_1 . ОСОБА_4 не реагує. Крім того, власником 1/2 частки квартири у якій проживає позивач є її онука ОСОБА_5 , яка через постійні конфліктні ситуації з відповідачем не може із сім`єю проживати у квартирі, яка їй належить. Позивач з даного приводу неодноразово зверталась у правоохоронні органи, які надають їй відповіді, що немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Також, позивач у своєму позові вказує на те, що вона є людиною похилого віку, яка потребує спокою, від постійних сварок з ОСОБА_4 та усвідомлення того, що її виживають з власного житла, постійно принижують у неї пригнічений настрій, неспокій, втратила інтерес до життя та почуття радості. Внаслідок постійних конфліктів, ініціатором яких є відповідач, у позивача погіршилось самопочуття, вона самостійно не може вийти із постійних стресових ситуацій, внаслідок чого у неї гіпертонічний криз та вегето-судинна дистонія. З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою судді від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які наведені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та вказав на те, що жодних неправомірних дій відповідач не вчиняла, а конфліктні ситуації провокувала позивач.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що сторони проживають на одному поверсі в будинку АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_4 проживає у квартирі АДРЕСА_2 , позивач ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно до повідомлення ТзОВ «Коменерго - Тернопіль 5» № 164 від 19.12.2019 року, обслуговуючим підприємством проведено з мешканцями квартири АДРЕСА_2 бесіду про спільне проживання з мешканцями багатоквартирного будинку.

Згідно відповіді № Т-51аз Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 31.03.2021 року, звернення ОСОБА_1 щодо неправомірної поведінки ОСОБА_4 в період з 01.01.2019 року по 30.03.2021 року, які надходили до Тернопільського РУП, прийняті та зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Тернопільського РУП за № 22635 від 02.07.2019 року, № 41041 від 17.11.2019 року, № 42687 від 30.11.2019 року, № 45024 від 18.12.2019 року, № 10813 від 11.03.2021 року. Також, 25.02.2020 року із Управління превентивною діяльністю надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_1 щодо неправомірних дій невідомих осіб. Крім того, 06.03.2020 року із Тернопільської місцевої прокуратури надійшли матеріали по зверненню ОСОБА_1 про можливе вчинення неправомірних дій з боку сусідки ОСОБА_4

17 березня 2020 року ТВП ГУНП в Тернопільській області надано відповідь ОСОБА_6 про те, що проводилась перевірка по факту вчинення неправомірних дій відносно неї із сторони сусідки з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , яка стверджувала, що конфліктні ситуації провокує ОСОБА_6 ТВП ГУНП в Тернопільській області рекомендувало звернутись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із приватним обвинуваченням.

Також, Тернопільське районне управління ГУНП в Тернопільській області 22 березня 2021 року надало відповідь ОСОБА_6 № х/9/2 з якої вбачається, що в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_6 стверджує про неправомірні дії відносно неї із сторони сусідки з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 . По даному факту працівниками ТВП 11 вересня 2020 року проводилась перевірка та на час розгляду звернення підстав для внесення відомостей до ЄРДР та початку розслідування немає.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальний порядок відшкодування моральної шкоди визначений статтею 1167 ЦК України, за змістом якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень, наведених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, сама лише наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відтак, обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Сама ж по собі констатація позивачем факту заподіяння їй моральної шкоди не є достатньою і безумовною підставою для її стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Так, з наданих суду доказів вбачається, що між позивачем та відповідачем по справі фактично склалися тривалі конфліктні взаємовідносини, які охоплюються змістом відносин добросусідства.

Разом з тим, враховуючи предмет та підстави пред`явленого позову, з яким позивач звернулась до суду та якими обґрунтовувала своє порушене суб`єктивне право, та доводи щодо конфліктних відносин між сторонами, не можуть бути прийняті судом як обґрунтування заподіяної моральної шкоди.

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Судом не встановлено фактів вчинення відповідачем будь-яких неправомірних діянь стосовно позивача, що спричинили моральну шкоду, як не встановлено і фактів спричинення моральної шкоди позивачу не правомірними діями, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

З огляду на викладнене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з огляду на відмову у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 15-16, 23, 1167 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_1 від 04.01.2000 року, виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області.

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ., РНОКПП невідомий.

Повний текст судового рішення складений 23 вересня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай