ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/924/21 Номер провадження 22-ц/814/2347/21Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О. О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

розглянула в апеляційному суді в м. Полтаві в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2021 року, ухвалене суддею Шаровою-Айдаєвою О.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву від 10.01.2008 р., у якій підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які отримані нею у письмовій формі, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Банк виконав свої зобов`язання за вказаним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором та в межах встановленого кредиту.

Між тим, взяті на себе зобов`язання за договором відповідачка не виконувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка станом на 24.05.2021 р. складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 16068,74 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у сумі 4349,65 грн.

Заочним рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2021 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.01.2008 у розмірі 16068,74 грн. (шістнадцять тисяч шістдесят вісім гривень сімдесят чотири копійки), що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) частину понесених витрат на сплату судового збору в сумі 1786,49 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят шість гривень сорок дев`ять копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення прострочених відсотків, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просив скасувати рішення в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Вважає, що позов у цій частині доведений належними доказами, так як відповідачка підписала заяву від 10.01.2008 року, в якій зазначено розмір базової процентної ставки, тому вимога про стягнення прострочених процентів є правомірною.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Розгляд справи проводиться в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, що 10.01.2008 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки, шляхом приєднання (в порядку статті 634 ЦК України) до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем анкети-заяви (надалі - Заява), підписаній ОСОБА_1 про ознайомлення з цими Умовами та Правилами (а.с. 30).

Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 500,00 грн., розмір якого в подальшому збільшився до 1000 грн. з 25.09.2008 р., з 28.09.2010 р. кредитний ліміт збільшився до 1200,00 грн., 17.05.2011 р. - збільшився до 2000,00 грн., з 21.08.2011 р. - збільшився до 2400,00 грн., з 07.06.2012 р. - збільшився до 8000,00 грн., з 11.07.2016 р. - збільшився до 12000,00 грн., з 29.05.2017 р. - збільшився до 17000,00 грн., з 27.04.2020 р. - зменшився до 16997,18 грн., з 25.08.2020 р. - зменшився до 16844,96 грн., з 07.09.2020 р. - зменшився до 16556,66 грн., з 04.12.2020 р. - зменшився до 0,00 грн. (а.с. 28).

AT КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, та в межах встановленого кредитного ліміту. Тоді як відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим за нею станом на 24.05.2021 р. рахується заборгованість у загальному розмірі 20418,39 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 16068,74 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4349,65 грн., які позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь.

При вирішенні спору, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 16068,74 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення прострочених процентів, суд першої інстанції послався на те, що у заяві позичальника процентна ставка не зазначена, а роздруківка з сайту позивача не є належним доказом на підтвердження вимог з огляду на мінливий характер.

Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем у частині відмови у задоволенні позову про стягнення прострочених процентів.

У частині стягнення простроченого тіла кредиту рішення не оскаржується, тому колегією суддів у цій частині не переглядається.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній позивачем частині, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням частини першої статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви була додана заява позичальника № PLXRRX03490366 від 10.01.2008 р., яка підписана ОСОБА_1 .

Згідно умов вказаної заяви Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 1176,00 грн. на строк до 12 місяців, з 10.01.2008 р. по 10.01.2009 р., включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 15.88 грн., та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 196,00 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка «Стандарт») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати за який приймається період з 17 по 22 число кожного місяця позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 120,46 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інших виплат згідно з Умовами.

Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках відповідно до п. 3.3. Умов.

Базова процентна ставка за кредитом встановлена на рівні 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 30).

Отже, 10.01.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачкою заяви позичальника, згідно умов якого остання взяла на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі та порядку, встановлених договором, у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість відповідачки за простроченими процентами станом на 24.05.2021 р. становить 4349,65 грн. (а.с. 16-18).

Вказаний розрахунок в частині нарахування процентів у зазначеному вище розмірі відповідачкою не оспорювався та не спростований. Власного розрахунку відповідачкою суду не надано.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції не врахував те, що підписавши вказану заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. А тому висновки місцевого суду про те, що у заяві позичальника не зазначена процентна ставка, та що жодних документів, які б підтверджували погодження відповідачкою сплату процентів, вона не підписувала, не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення, рішення місцевого суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та судових витрат, з ухваленням у цій частині нового рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за кредитним договором від 10.01.2008 р. станом на 24.05.2021 р. у сумі 4349,65 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2270 грн. та апеляційної скарги в сумі 3405 грн., а всього - 5675,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими процентами та судових витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими процентами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.01.2008 року, яка складається з прострочених відсотків у розмірі 4349,65 грн. (чотири тисячі триста сорок дев`ять гривень 65 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) витрати зі сплати судового збору у сумі 5675,00 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

В іншій частині заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: Т.О.Кривчун

Л.І.Пилипчук