КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1220/2021 Доповідач - Кулікова С.В.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 758/1737/19
16 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кулікової С.В.
суддів - Заришняк Г.М.
при секретарі - Климчук Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бєлкіна Леоніда Михайловича про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки,-
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року позов задоволено.

Припинено поруку за Договором поруки №98042 від 22.02.2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвоката Дуднік Марини Артурівни залишено без задоволення. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року залишено без змін.

01 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 надіслав заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій просив ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 48 000,00 грн. судових витрат, а саме витрат на правову допомогу. Заява мотивована тим, що на виконання умов договору про надання правової допомоги адвокатом Бєлкіним Л.М. при супроводженні справи було надано клієнту такі послуги (правову допомогу): - ознайомлення з матеріалами справи та процесуальними документами по справі, які надано клієнтом - 4 години; - підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 8 годин; - підготовка заперечення проти відкриття апеляційного провадження - 4 години. Погодинна ставка адвоката становить 3000 грн., відтак загальний розмір суми до сплати за надання правової допомоги становить 48 000 грн.

Представник АТ «УкрСиббанк» адвокат Кочін Г.І. подав заперечення на заяву, в якій просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її необгрунтованість, а у разі, якщо доводи щодо відмови у задоволенні заяви не будуть враховані або відхилені - зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1 000,00 грн. Зазначав, що витрати в частині ознайомлення з матеріалами справи на загальну суму 12 000,00 грн. є необґрунтованими, оскільки всі докази, які в ході розгляду справи подавались сторонами, були надані в суді першої інстанції та їх об`єм під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не збільшився; підготовка заперечення на відкриття апеляційного провадження не є необхідним документом, оскільки їх подання не передбачено ЦПК України; стягнення витрат щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 24 000 грн. не відповідають критерію розумності їхнього розміру.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «УкрСиббанк» - Кочін Г.І. заперечував проти заяви та просив долучити заперечення на неї до матеріалів справи.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Соботник Р.В. підтримав доводи заяви та вважав їх обґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частини перша, третя статті 134 ЦПК України).

Згідно із вимогами частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За правилами частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина друга статті 141 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Обгрунтовуючи розмір витрат на правову допомогу зазначав, що при супроводженні справи було надано клієнту такі послуги (правову допомогу): - ознайомлення з матеріалами справи та процесуальними документами по справі, які надано клієнтом - 4 години; - підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 8 годин; - підготовка заперечення проти відкриття апеляційного провадження - 4 години. Погодинна ставка адвоката становить 3000 грн., відтак загальний розмір суми до сплати за надання правової допомоги становить 48 000 грн.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, який колегія суддів враховує та вважає обґрунтованими його доводи щодо неспівмірності заявленого розміру витрат із складністю справи, заявлені витрати не були неминучими, вони не мають розумного розміру, зазначений адвокатом час витрачений на надання послуг не узгоджується із дійсним та необхідним обсягом послуг.

Апеляційний суд, оцінюючи обґрунтованість заяви, враховуючи на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою, є неспівмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послугу суді апеляційної інстанції.

За вказаних вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення у справі додаткової постанови про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають критерію розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 138, 140, 141, 270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бєлкіна Леоніда Михайловича про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства УкрСиббанк на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткової постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: Судді: