Справа № 191/847/21
Провадження № 2/191/286/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Лобової Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2014 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в актовий запис про народження дитини внесено зміни: по-батькові « ОСОБА_5 » та у графі батько « ОСОБА_1 » та стягнуто з позивача аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини- ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. 08 серпня 2018 року у позивача від шлюбу, укладеного з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_8 . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2014 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 , на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, позивач зазначає, що не має у своїй власності рухомого майна, в тому числі автомобіля, будинку чи земельної ділянки. Вищезазначені обставини свідчать про те, що у зв`язку з народженням дитини у новому шлюбі позивач зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище обох дітей, а сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на ст. 180, ч. 2 ст. 182, ст. 192 СК України, позивач ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2014 року на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Марина А.О. вказала, що позовні вимоги не визнає, зазначивши, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 16.02.2021 року було враховано стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку позивача за рішенням суду від 07.11.2014 року. Також зазначила, що позивач ОСОБА_1 має значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 . Вважає, що позивач має достатню заробітну плату для сплати аліментів в розмірі ј. Окрім того, відповідач проходить хіміотерапевтичне лікування, що потребує додаткових витрат, та призвело до скрутного фінансового стану.

Відповідь на відзив позивачем не надано.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Також пояснив, що з ОСОБА_7 проживає разом, але подружніх стосунків вони не підтримують, більше уваги приділяє дитині.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_11 пояснила, що позовні вимоги вони не визнають, вважають що позивач офіційно працевлаштований, має достатню заробітну плату, та в змозі сплачувати аліменти в розмірі ј частки з усіх його доходів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

07 листопада 2014 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили 18 листопада 2014 року, ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в актовий запис про народження дитини внесено зміни: по-батькові « ОСОБА_5 » та у графі батько « ОСОБА_1 », також за цим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 червня 2014 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а.с.6).

На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 19 березня 2021 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , стягнуто на утримання дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також за цим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 користь ОСОБА_7 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10-11).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, в тому числі в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема до статті 182 СК України, частину другу якої викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , і його матеріальний стан погіршився після стягнення в примусовому порядку з його заробітку (доходу) аліментів на утримання молодшої за віком дитини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення, які стягуються з його заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з ј частки до 1/6 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.

Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, ст. 265 281 ЦПК України, ст.ст. 7, 181, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07 листопада 2014 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженки м. Синельникове Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення провадити з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відізвати виконавчий лист №191/2852/14-ц, виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 вересня 2021 року.

Суддя: А. В. Твердохліб