Справа № 214/3472/20
2/214/921/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13 вересня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:головуючого судді Гринь Н.Г.,

за участю секретаря Кушнерук Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за централізоване опалення -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої представник позивача просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2010 року по 01.02.2020 року в загальному розмірі 59 544, 76 грн.; стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з постачання теплової енергії населенню. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_1 та їм щомісячно нараховувалась плата по тарифам, встановленими рішенням Криворізької міської ради та відповідними постановами Національної комісії з регулювання електроенергетики України. У зв`язку з неналежним виконанням споживачами своїх зобов`язань, за період з 01.05.2010 року по 01.02.2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 59 544,76 грн., яку споживачі добровільно не погашають, у зв`язку з чим за захистом майнових інтересів КПТМ «Криворіжтепломережа» представник вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року позовну заяву було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.33-34).

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомили. .

19 вересня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності, однак відзиву на позовну заяву не подав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630(далі - Правила).

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Інших споживачів за вказаною адресою немає. (а.с.5)

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інші строки не передбачені та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди: рішенням виконкому Криворізької міської ради № 584 від 13.08.2008 року, що складає 245грн. за 1 Гкал; з 01.01.2011 року постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 року «Про затверджено тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа» що складає 269,50 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); з 01.07.2014 року постановою №650 від 06.06.2014 року; з 21.11.2014 року постановою №146 від 17.10.2014 року; з 01.05.2015 року постановою №1171 від 31.03.2015 року; з 31.12.2017 р. постановою №1536 від 28.12.2017 р.; з 06.10.2018 р. постановою №240 від 27.02.2018 року; з 01.01.2019 року постановою №1752 від 10.12.2018 р.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Позивач в позові посилається на те, що КПТМ «Криворіжтепломережа» постійно поставляв теплову енергію з централізованого опалення, але відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим за період 01.05.2010 року по 01.02.2020 року складає 59 544 грн. 76 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. (а.с.6-8).

В добровільному порядку відповідачі наявну заборгованість не погашають, оскільки направлене КПТМ «Криворіжтепломережа» повідомлення залишено поза увагою.

Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), показів приладів обліку, Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг.

В той же час, суд приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_1 просив суд застосувати строки позовної давності до виниклих правовідносин.

Так, відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України, якою встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» передбачає форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримання захисту за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Отже, до позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , згідно зі ст.257 ЦК України, встановлено позовну давність тривалістю у три роки.

Вимогами ч.ч.4, 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Так, КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулись з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення 25.05.2020 року, а тому трьохрічний строк відраховується за три роки до пред`явлення позову, а саме з 01.01.2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2017 року по 01.01.2020 року в розмірі 34 353,97 грн..

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи, що цивільне судочинство згідно з ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідачів суми боргу в межах строку позовної давності.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в рахунок часткового відшкодування судового збору 1212, 73 грн. пропорційно частині задоволених вимог (57,69%).

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 67, 162 ЖК України, ст. 322 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2017 року до 01.01.2020 року в розмірі 34 353, 97 (тридцять чотири гривні триста п`ятдесят три гривень девяносто сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з кожного окремо, на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» по 606 (шістсот шість) грн. 36 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2021 року.

Суддя Н.Г. Гринь