КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» про стягнення боргу за договором про надання адвокатських послуг, -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання адвокатських послуг №19/07-16 від 19.07.2016 року в розмірі 16 870 грн.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 19.07.2016 року між АО «Ліга Справедливості» (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) був укладений договір про надання адвокатських послуг №19/07-16 та додаток № 1 до нього.

Згідно умов укладеного договору виконавець зобов`язувався надавати необхідні адвокатські послуги по захисту законних прав та інтересів замовника в судах різних юрисдикцій, в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, в будь-яких установах і організаціях незалежно від форм власності, а замовник зобов`язався виплатити гонорар за надання адвокатських послуг.

Відповідно до п.3.5. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року за надання правової допомоги замовник зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню у касу чи на розрахунковий рахунок гонорар у розмірі, визначеному цим договором згідно визначених тарифів, виставлених рахунків або складених актів виконаних робіт. Гонорар за надання адвокатських послуг складається з двох частин. Перша частина гонорару (попередня оплата) зазначена в додатку №1 до договору про надання адвокатських послуг та може бути сплачена з відстрочкою відповідно до п.5.3. цього договору. Друга частина гонорару, яка складає 7% від повернутої, стягнутої суми коштів, набутої вигоди в грошовій або матеріальній формі незалежно від способу, підстав та причин їх набуття за час дії даного договору згідно предмету договору, зазначеного в п.1 договору, і має бути оплачена протягом двох днів з моменту такого набуття. Також друга частина гонорару має бути оплачена протягом двох днів з дня настання випадків, передбачених п.7.4., п.7.5. цього договору.

Відповідно до п.5.1. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати фактично наданої юридичної/адвокатської послуги та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін, замовник сплачує Адвокатському об`єднанню пеню в розмірі 7 % в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок.

Пунктом 5.2. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року встановлено, що строк відстрочки по оплаті не може перевищувати десяти календарних днів з дати фактичного виконання послуг.

Згідно з п.5.3. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року перша частина гонорару за надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням замовником здійснюється згідно тарифів, які зазначені в додатку №1 до цього договору і є невід`ємною його частиною згідно фактично виконаних робіт і виставлених рахунків згідно п. 3.2., п. 3.3., п. 5.2., п. 5.3., п. 5.5., п. 7.3. даного договору.

Зазначила, що Адвокатським об`єднанням ОСОБА_2 надавалися послуги, які мають бути сплачені ним відповідно до умов договору.

Вказала, що 29.01.2018 року ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» набуло право вимоги за Договором відступлення права вимоги №29-01-18/2989 від 29.01.2018 року за зобов`язаннями ОСОБА_3 щодо сплати першої частини гонорару за надані Адвокатським об`єднанням послуги та виконані дії відповідно до умов договору №19/07-16 від 19.07.2016 року, за результатами виконання яких були виготовлені акти прийняття робіт, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000256, №ОУ-0000374, №ОУ-0000375, №ОУ-0000564, №ОУ-0000789 в сумі 12 750 грн. з правом нарахувати всі штрафні санкції, передбачені договором та/або законом.

Також вказала, що згідно договору відступлення права вимоги №3004-19 від 19.03.2018 року вона отримала частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладення цього договору, за зобов`язаннями ОСОБА_4 з виплати коштів відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг №19/07-16 від 19.07.2016 року та додатку №1 до договору, що були укладені між ОСОБА_2 та ОА «Ліга справедливості», саме: частини права вимоги щодо сплати першої частини гонорару за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та виконані дії відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг №19/07-16 від 19.07.2016 року, за результатами виконання яких були виготовлені наступні акти прийняття робіт, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000256, №ОУ-0000374, №ОУ-0000375 з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом.

Вважала, що ОСОБА_3 не виконано зобов`язання з оплати наданих послуг за договором №19/07-16 від 19.07.2016 року в розмірі 7 500 грн., яке підлягає стягненню на її користь разоміз пенею за період від 06.06.2018 року до 07.06.2019 року, яка згідно розрахунку становить 191 625 грн., проте зменшується нею до суми основного боргу в розмірі 7 650 грн. та інфляційними збитками за період від березня 2017 року до квітня 2019 року в розмірі 1 870 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що за результатами виконання робіт по договору виконавцем послуг було надіслано лист з рахунками та актами, на який відповідач у випадку непогодження з наданими послугамиміг надати заперечення, однак він даним правом не скористався.

Вказує, що всі умови договору зі сторони апелянта були дотримані, робота зроблена, документи виготовлені та надіслані за призначенням, однак кошти сплачені не були, хоча чинним законодавством заборонена одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Однак, попри умови договору, замовник не розрахувався та залишився винним за послуги, що були надані в борг з відстрочкою платежу до двадцяти днів.

Робота, що була виконана адвокатом, оплачена не була, а тому не було укладено жодної додаткової угоди про розірвання договору.

Вказує, що відповідно до п. 5.1. договору про надання адвокатських послуг Замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати фактично наданої юридичної/адвокатської послуги та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін Замовник сплачує Адвокатському Об`єднанню пеню в розмірі один відсоток в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського Об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок.

Договір надання адвокатських послуг передбачає, що необов'язково підписувати акти здачі-прийняття робіт, а факт ознайомлення з документами в приміщенні третьої особи доведений, так як було надано заяву відповідача на ознайомлення з усіма документами по його справи однак жодного заперечення не було.

Жодних заперечень не надходило, робота прийнята та має бути оплачена, всі умови договору погоджені та на договорі міститься підпис замовника.

Так, третьою стороною було надано докази виконання робіт по договору, а отже факт заборгованості перед третьою особою є доведеним.

Договором не передбачено додаткове погодження виконання жодної із дій, та з цього приводу жодних угод не підписувалось. Договір передбачає завчасне погодження з усіма діями адвокатського об`єднання, однак передбачає ще право на оскарження, заперечення з приводу виконаних дій, яких в даному випадку не було.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що належними і допустимими доказами не підтверджено наявність існування заборгованості відповідача перед адвокатським об`єднанням у сумі 7 500 грн. на момент переходу права вимоги, а відповідно до вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 19.07.2016 року між АО «Ліга Справедливості» (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) був укладений договір про надання адвокатських послуг

№ 19/07-16 та додаток №1 до нього (а.с.75, 76).

Згідно умов укладеного договору виконавець зобов`язувався надавати необхідні адвокатські послуги по захисту законних прав та інтересів замовника в судах різних юрисдикцій, в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, в будь-яких установах і організаціях незалежно від форм власності, а замовник зобов`язався виплатити гонорар за надання адвокатських послуг, які полягають в представленні інтересів замовника, надання адвокатської та юридичної допомоги, яка полягає у відкритті кримінального провадження, юридичній, адвокатській підтримці під час досудового слідства, судового слідства, оскарження дій і бездіяльності органів досудового слідства, оскарження дій і бездіяльності слідчих суддів, прокурорів, стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих неправомірними діями будь-якими особами та установами замовнику, а також інших дій, передбачених Конституцією України, КПК України, ЦК України, ЦПК України, та всіх інших без виключення законів України у справі щодо протиправних дій співробітників ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

За п.3.3. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги Адвокатського об`єднання, замовник дозволяє на розсуд Адвокатського об`єднання зробити до десяти юридичних послуг, визначених в тарифах з відстрочкою платежу до 10 календарних днів.

Відповідно до п.3.5. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року за надання правової допомоги замовник зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню у касу чи на розрахунковий рахунок гонорар у розмірі, визначеному цим договором згідно визначених тарифів, виставлених рахунків або складених актів виконаних робіт. Гонорар за надання адвокатських послуг складається з двох частин. Перша частина гонорару (попередня оплата) зазначена в додатку №1 до договору про надання адвокатських послуг та може бути сплачена з відстрочкою відповідно до п.5.3. цього договору. Друга частина гонорару, яка складає 7% від повернутої, стягнутої суми коштів, набутої вигоди в грошовій або матеріальній формі незалежно від способу, підстав та причин їх набуття за час дії даного договору згідно предмету договору, зазначеного в п.1 договору, і має бути оплачена протягом двох днів з моменту такого набуття. Також друга частина гонорару має бути оплачена протягом двох днів з дня настання випадків, передбачених п.7.4., п.7.5. цього договору.

За п.5.1. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати фактично наданої юридичної/адвокатської послуги та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін замовник сплачує Адвокатському об`єднанню пеню в розмірі 7 % в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок.

Пунктом 5.2. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року встановлено, що строк відстрочки по оплаті не може перевищувати десяти календарних днів з дати фактичного виконання послуг.

Відповідно до п.5.3. договору №19/07-16 від 19.07.2016 року перша частина гонорару за надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням замовником здійснюється згідно тарифів, які зазначені в додатку №1 до цього договору, і є невід`ємною його частиною згідно фактично виконаних робіт і виставлених рахунків згідно з п.3.2., п.3.3., п.5.2., п.5.3., п.5.5., п.7.3. даного договору.

Встановлено, що 29.01.2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» укладено договір відступлення права вимоги

№29/01-18/3004, за умовами якого ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» набуло право вимоги за Договором відступлення права вимоги №29-01-18/2989 від 29.01.2018 року за зобов`язаннями ОСОБА_3 щодо сплати першої частини гонорару за надані Адвокатським об`єднанням послуги та виконані дії відповідно до умов договору №19/07-16 від 19.07.2016 року, за результатами виконання яких були виготовлені акти прийняття робіт, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг)

№ОУ-0000256, №ОУ-0000374, №ОУ-0000375, №ОУ-0000564, №ОУ-0000789 в сумі 12 750 грн. з правом нарахувати всі штрафні санкції, передбачені договором та/або законом

(а.с.77).

19.03.2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги №3004-19, за умовами якого ОСОБА_1 отримала частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладення цього договору, за зобов`язаннями ОСОБА_3 з виплати коштів відповідно умов договору про надання адвокатських послуг №19/07-16 від 19.07.2016 року та додатку №1 до договору, що були укладені між ОСОБА_2 та ОА «Ліга справедливості», саме: частини права вимоги щодо сплати першої частини гонорару за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та виконані дії відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг №19/07-16 від 19.07.2016 року, за результатами виконання яких були виготовлені наступні акти прийняття робіт, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000256, №ОУ-0000374, №ОУ-0000375 з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом (а.с.6).

За ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу.

Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Надання правової допомоги регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається зі ст.627 ЦК України, нею закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладення, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

За ст.903 ЦК України у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1000 ЦК України, ст.1003 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Закон визначає, що видами правової допомоги є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Проте, договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

За ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 28 Закону зміст договору не може суперечити Конституції України, законам України, його моральним засадам, присязі адвоката та правилам адвокатської етики.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, відповідно до цієї норми Закону оплата гонорару адвокату може бути здійснена лише за фактично виконану роботу.

Отже, укладений між сторонами договір визначає права та обов`язки кожної сторони, а саме адвоката - надати правову допомогу та захист, клієнта - сплатити послуги з надання правової допомоги.

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що відповідачем не виконано умови договору №19/07-16 від 19.07.2016 року, право вимоги за яким перейшло до неї.

З наданих на виконання ухвали суду від 07.12.2020 року актів здачі-приймання робіт (надання послуг) вбачається:

-акт №ОУ-0000256 від 28.02.2017 року АО «Ліга Справедливості» здійснено складання та подання адміністративного позову на суму 2 500 грн. (а.с.81);

-акт №ОУ-0000374 від 03.04.2017 року АО «Ліга Справедливості» здійснено: складання та подання клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 27.03.2017 року; складання і подання адвокатського запиту в Шевченківський райсуд щодо надання ухвали на загальну суму 2 500 грн. (а.с.82);

-акт №ОУ-0000375 від 03.04.2017 року АО «Ліга Справедливості» здійснено: складання і подання адвокатського запиту від 27.03.2017 року в Окружний адміністративний суд м.Києва щодо надання ухвали; складання і подання трьох однотипних запитів (у ФГВФО, Уповноваженій особі ФГВФО та в Банк-агент) щодо виплати коштів ОСОБА_2 на загальну суму 2 500 грн. (а.с.83).

Зазначені акти здачі-прийняття робіт відповідачем не були підписані.

Проте, як вірно зазначив суд, хоча вищезазначені акти не містять підпису відповідача, але відповідно до п.5.2 договору про надання адвокатських послуг №19/07-16 підписання актів здачі-прийняття робіт не є обов`язковим і робота вважається виконаною з моменту її фактичного виконання (надсилання документа поштою, виїзд в суд або участь в судовому засіданні, виїзд у справах замовника та інші дії цього договору, додатку №1 та всіх додаткових угод).

На підтвердження фактичного виконання робіт суду надано копії адвокатського запиту на ім`я Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», адвокатського запиту на адресу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва щодо надання відомостей щодо розгляду скарги на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП м. Києва з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) від 18.03.2017 року, адвокатський запит на адресу ФГВФО, адвокатський запит судді Окружного адміністративного суду м. Києва, адвокатський запит на адресу ПАТ «Альфа-Банк», адміністративного позову від 01.12.2016 року (а.с. 84-97).

Судом першої інстанції вірно критично оцінено подані документи.

Так, додатком №1 до договору від 19.07.2016 року до договору про надання адвокатських послуг №19/07-16 від 19.07.2016 року визначено тарифи на надання правової допомоги та адвокатських послуг. Вказаним додатком визначено найменування та перелік послуг з надання правової допомоги замовнику та сума, що підлягає сплаті.

По акту №ОУ-0000256 від 28.02.2017 року АО «Ліга Справедливості» здійснено складання та подання адміністративного позову на суму 2 500 грн.

За п.6 додатку №1 за підготовку та подання до суду позовної заяви (адміністративного позову) підлягає до сплати 2 500 грн. Сплата такої суми має місце за умови вчинення двох дій: складання та подання, проте, матеріали справи не містять доказів в розрізі положень ст.ст.76-81 ЦПК України про подання адміністративного позову, датованого 01.12.2016 року, копія якого надана третьою особою до суду у справі на виконання ухвали від 07.12.2020 року.

По акту №ОУ-0000374 від 03.04.2017 року АО «Ліга Справедливості» здійснено: складання та подання клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 27.03.2017 року; складання і подання адвокатського запиту в Шевченківський райсуд щодо надання ухвали, на загальну суму 2 500 грн.

Найменування та перелік послуг після відкриття кримінального провадження врегульовано п.2 додатку №1 до договору, яким передбачено велика кількість таких дій та вартість послуги оцінена в 1 250 грн.

Проте, даним пунктом не передбачено обов`язку замовника сплачувати таку послугу, як складання і направлення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та складання і направлення адвокатського запиту.

Також матеріали справи не містять клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 27.03.2017 року. На а.с.87 міститься клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 18.03.2017 року щодо кримінального провадження №0000558, зі змісту якого не вбачається, що останнє відкрито за заявою ОСОБА_2 .

В адвокатському запиті (а.с.86), адресованому слідчому судді Шевченківського районного суду м.Києва, міститься вимога щодо надання відповіді про розгляд скарги на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП м.Києва з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в той час як адвокатський запит містить посилання на кримінальне провадження №0000558.

По акту №ОУ-0000375 від 03.04.2017 року АО «Ліга Справедливості» здійснено: складання і подання адвокатського запиту від 27.03.2017 року в Окружний адміністративний суд м.Києва щодо надання ухвали; складання і подання трьох однотипних запитів (у ФГВФО, Уповноваженій особі ФГВФО та в Банк-агент) щодо виплати коштів ОСОБА_2 , на загальну суму 2 500 грн.

Згідно з п.7 додатку №1 за складання та подання запиту в інтересах клієнта підлягає до сплати 1 250 грн.

Так, в матеріалах справи містяться копії трьох адвокатських запитів адресу ФГВФО, уповноваженої особи ФГВФО, ПАТ «Альфа-Банк» з посиланням на подання їх в інтересах ОСОБА_2 , однак, з чого виходив виконавець, оцінюючи їх у 1 250 грн., з умов договору не вбачається.

Адвокатський запит від 27.03.2017 року в Окружний адміністративний суд м. Києва щодо надання ухвали матеріали справи не містять.

Крім того, обов`язок замовника по сплаті виникає за послугу як складання і подання адвокатського запиту.

Проте, докази подання вказаних запитів матеріали справи також не містять.

Копії фіскальних чеків УДППЗ «Укрпошта», що містяться на наявних в матеріалах справи копіях адвокатських запитів адресу ФГВФО, Уповноваженої особи ФГВФО, ПАТ «Альфа-Банк», адвокатського запиту судді Окружного адміністративного суду м. Києва б/д, є розрахунковими документами, що підтверджують лише факт надання послуги відділенням поштового зв`язку та не є доказом як подання вказаних запитів, так і не підтверджуються надсилання саме вказаних документів поштою.

Крім того, адвокатські послуги, вартість яких просила стягнути позивач з відповідача, надані адвокатом ОСОБА_1.

Разом з тим, як погоджено сторонами у п.5.1 договору №19/07-16, надання адвокатських послуг здійснюють адвокати, помічники адвокатів адвокатського об`єднання, як штатні працівники, так і особи-адвокати, адвокатські об`єднання, адвокатські бюро, залучені до виконання робіт з надання адвокатських послуг згідно договорів з даним адвокатським об`єднанням, експерти, експертні установи, перекладачі, нотаріуси.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, як вірно вважав суд, позивачем не надано доказів того, що адвокат ОСОБА_1 є штатним працівником АО «Ліга справедливості» або доказів укладення між ОСОБА_1 та ОА «Ліга справедливості» договору щодо надання адвокатських послуг ОСОБА_2 і тому суд прийшов до правильного висновку про те, що, повноважень на надання правової допомоги відповідачу адвокат ОСОБА_1 не мав, що свідчить про відсутність у відповідача обов`язку зі сплати таких послуг, оскільки вони не передбачені договором № 19/07-16.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Згідно зі ст.229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Аналогічні положення містяться у ст.ст.76, 80 ЦПК України.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Це положення є одним з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Проте, належними і допустимими доказами позивачем не підтверджено наявність існування заборгованості ОСОБА_2 перед АО «Ліга Справедливості» на момент переходу права вимоги.

Відступлення права вимоги (уступка вимоги цесія) є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Тобто, цесія є заміною особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов`язання. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу, а якщо безоплатний, то підлягають застосування положення про договір дарування.

За ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу направлялись повідомлення про відступлення права вимоги по договору №19/07-16 від 19.07.2016 року (а.с.8, 78, 79). Проте, доказів вручення зазначеної заяви ОСОБА_2 матеріали справи не містять

У подальшому позивач на адресу відповідача відправила заяву про досудове врегулювання спору, в якій зазначила про необхідність перерахування коштів у розмірі 7 500 грн. поштовим переказом на її ім`я (а.с.7). Проте, доказів вручення зазначеної заяви ОСОБА_2 матеріали справи також не містять.

Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Наявність заборгованості в сумі 7 500 грн., крім актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та копій документів на а.с.84-97, котрі судом оцінені критично, через що не прийняті до уваги, іншими доказами в розрізі положень ст.ст.76-80 ЦПК України не підтверджена, а первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, що передбачено ч.1 ст.517 ЦК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про те, що належними і допустимими доказами не підтверджено наявність існування заборгованості відповідача перед адвокатським об`єднанням у сумі 7 500 грн. на момент переходу права вимоги. Одночасно з цим, відповідно до вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави до його скасування з мотивів. викладених у апеляційній скарзі.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: