08.09.2021 Єдиний унікальний номер 205/4967/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/4967/2021
Номер провадження: 2/205/2530/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2015 року. Від шлюбних стосунків сторони мають дитину: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що з грудня 2019 року шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між ними втрачено почуття кохання та поваги один до одного, шлюб наразі є формальним. Вважаючи примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 74.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач також подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про часткове визнання позову, а саме, він погоджується на розірвання шлюбу зОСОБА_1 , але наполягає на зміні прізвища останньої на її дівоче та зазначає, що ініціатором розлучення є саме він.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 28 лютого 2015 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 74, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають дитину: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.05.2012 року.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між такими учасниками справи є припиненими із грудня 2019 року, сторони спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу спільного майна подружжя, утримання чи місця проживання дітей на день розгляду справи судом не встановлено.

Оскільки сторона позивача стверджує про фактичне повне припинення сімейних правовідносин із відповідачем і категорично наполягає на розірванні шлюбу, а сторона відповідача вказані обставин визнає частково, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Так само, згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ст. ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

При цьому пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд визнає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

За вказаних обставин суд не має права зобов`язати позивача зберегти сім`ю, оскільки вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин.

Також, відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Що стосується заперечень відповідача про залишення позивачу після розірвання шлюбу дівочого прізвища, суд вважає вказані заперечення не обґрунтованими, оскільки при розірванні шлюбу саме особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Таким чином, після розірвання шлюбу, враховуючи волевиявлення позивача, останній слід залишити прізвище, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: « ОСОБА_4 ».

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 105, 110-114, Сімейного Кодексу України, ст. ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: неможливо однозначно ідентифікувати, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 74.

3. Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 , прізвище, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: « ОСОБА_4 ».

4. Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: неможливо однозначно ідентифікувати, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені позивачем за документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан