ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» грудня 2021 року

м. Харків

справа № 643/8325/20

провадження № 22ц/818/4801/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод»,

треті особи Фонд Державного майна України, Міністерство економічного розвитку, торгівлі та сільського господарства України

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року в складі судді Задорожної А.М.

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», треті особи: Фонд Державного майна України, Міністерство економічного розвитку, торгівлі та сільського господарства України, про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що 17 листопада 2000 року між ним та Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод», укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 2586, за умовами якого підприємство здійснює будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 будівельний номер із залученням його коштів та за закінченням будівництва надає йому квартиру у власністю відповідно з його часткою в цьому будівництві.

Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2002 рік.

Зазначив, що згідно підпункту 2.1.2 пункту 2.1 договору підприємство зобов`язується за закінченням будівництва та здачі в експлуатацію житлового будинку, і після повної сплати ним суми, вказаної в пункті 2.2.1 цього договору, передати йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , ІІ секція загальною площею 34,87 кв м, а також видати акт прийому-передачі на цю квартиру, зазначивши її номер, поверх, загальну і житлову площу, який є невід`ємною частиною цього договору. Цей договір та акт прийому-передачі квартири, підписаний сторонами, є підставою для оформлення права власності на вказану квартиру у встановленому законом порядку.

23 листопада 2000 року на виконання умов договору він сплатив суму 6289,00 грн.

28 березня 2017 року Харківською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ХК 53 щодо об`єкта: «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівництво житлового будинку (ІІ та ІІІ секції); АДРЕСА_1 ». Замовником і підрядником даного будівництва є Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод».

Вказав, що 14 квітня 2020 року він направив на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за договором, однак станом на момент подання даної позовної заяви вимога про виконання зобов`язань за договором є невиконаною.

Вважав, що підприємство ухиляється від передання йому квартири та не надає акт прийому-передачі на цю квартиру, відсутність якого позбавляє можливості зареєструвати право власності за ним на вказану квартиру у встановленому законодавством порядку.

Просив зобов`язати Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» виконати умови договору, посвідченого 17 листопада 2000 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2586, а саме зобов`язати Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» передати йому акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 , ІІ секція загальною площею 34,87 кв м із зазначенням її номеру, поверху, загальної та житлової площі; зобов`язати Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» передати йому засвідчені копії документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а саме засвідчену копію рішення Харківської міської ради «Про присвоєння адреси житловому будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями (ІІ та ІІІ секції) літ А-10» по АДРЕСА_1 , Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод», у Московському районі» від 27 грудня 2017 року № 860 та засвідчену копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 28 березня 2017 року № ХК 53, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; стягнути з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» витрати зі сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» виконати умови договору, посвідченого 17 листопада 2000 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2586 та передати ОСОБА_1 акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 , ІІ секції загальною площею 34,87 кв м із зазначенням її номеру, поверху, загальної житлової площі; зобов`язано Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» надати ОСОБА_1 засвідчені копії документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а саме: засвідчену копію рішення Харківської міської ради «Про присвоєння адреси житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (ІІ та ІІІ секції) літ «А-10» по АДРЕСА_1 , Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод», у Московському районі від 27 грудня 2017 року № 860 та засвідчену копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 28 березня 2017 року № ХК 53, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; стягнуто з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1681,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2522,50 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, не надано належної оцінки доказам у справі. Зокрема, тому, що майно, яке необхідно передати за договором від 17 листопада 2000 року, увійшло до переліку майна, що не підлягає приватизації, а також тому факту, що у підприємства відсутня компетенція самостійно, без погодження з органом управління передати квартиру позивачу. Отже, виникла обставина, за яку жодна із сторін не відповідає та яка унеможливлює виконання умов вищевказаного договору. Таким чином, правовідносини між позивачем та підприємством вважаються припиненими. Зазначив, що договір укладено 17 листопада 2000 року, планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2002 рік, декларація про готовність об`єкта до експлуатації видана 28 березня 2017 року, тобто моментом, коли позивач дізнався про можливе порушення його прав є момент введення в експлуатацію житлового будинку, а саме березень 2017 року.

10 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу- необґрунтованою. При цьому зазначив, що усі дії відповідача не базуються на нормах чинного законодавства, а неодноразова зміна позиції відповідача та безліч тверджень, які не відповідають дійсності однозначно свідчать про наміри відповідача ввести суд в оману щодо обставин справи та ухилитись від виконання своїх обов`язків за договором, укладеним з ним.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач свої обов`язки згідно умов договору від 17 листопада 2000 року виконав належним чином шляхом повної сплати вартості об`єкта будівництва та вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для переходу права власності на об`єкт завершеного будівництва, а відповідач ухилився від надання необхідних для оформлення права власності позивача документів на квартиру, чим порушив умови укладеного між сторонами договору.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 листопада 2000 року між ОСОБА_1 та Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод» укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 2586, за умовами якого Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» здійснює будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 будівельний номер із залученням коштів ОСОБА_1 .. За закінченням будівництва надає йому квартиру у власність відповідно з його часткою в цьому будівництві. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2002 рік.

Як вбачається з підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору підприємство зобов`язується прийняти на себе та виконати функції замовника за завершенням будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Із підпункту 2.1.2 пункту 2.1 договору підприємство зобов`язується по закінченні будівництва та здачі в експлуатацію житлового будинку, і після повної сплати ОСОБА_1 суми, вказаної в пункті 2.2.1 цього договору, передати йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , ІІ секція загальною площею 34,87 кв м, а також видати йому акт прийому-передачі на цю квартиру, зазначивши її номер, поверх, загальну і житлову площу, який є невід`ємною частиною цього договору. Цей договір та акт прийому-передачі квартири, підписаний сторонами, є підставою для оформлення права власності на вказану квартиру у встановленому законом порядку.

Підпунктом 2.2.1 пункту 2.1 договору ОСОБА_1 зобов`язаний в строк до 23 листопада 2000 року внести на розрахунковий рахунок Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» суму 6289,00 грн.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що якщо ОСОБА_1 з будь-яких причин своєчасно не сплатив Державному підприємству «Харківський електромеханічний завод» всі передбачені договором кошти, Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» згідно чинного законодавства вправі розірвати договір, повідомивши про це письмову ОСОБА_1 не пізніше, ніж за один місяць до його розірвання.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що якщо Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» не виконує умови договору, то договір може бути розірвано у встановленому порядку з письмовим повідомленням другої сторони не пізніше, ніж за один місяць до його розірвання, і повернення коштів, вкладених у будівництво ОСОБА_1 у 30-денний термін з дня розірвання договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що у випадку систематичного порушення умов даного договору однією стороною друга сторона має право розірвати цей договір достроково у встановленому законом порядку із стягненням усіх збитків, що виникли.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що договір набирає сили з моменту його підписання і діє до виконання сторонами усіх зобов`язань, що виходять з цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 цього договору сторони не мають права передавати свої права та обов`язки за договором іншим особам без письмової згоди другої сторони.

Згідно пункту 5.3 договору на підставі цього договору та акту прийому-передачі квартири, що є невід`ємною частиною договору, органи місцевої виконавчої влади або місцевого самоврядування приймають рішення про видачу свідоцтва про право власності, яке підлягає реєстрації в Бюро технічної інвентаризації з оплатою всіх витрат за рахунок ОСОБА_1 (а.с.14).

23 листопада 2000 року ОСОБА_1 на виконання умов вказаного договору внесено грошові кошти в розмірі 6289,00 грн на рахунок Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера серії 02 АД № 401970 (а.с.15).

28 березня 2017 року Харківською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ХК 53 щодо об`єкта: «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівництво житлового будинку (ІІ та ІІІ секції); АДРЕСА_1 ». Замовником і підрядником даного будівництва є Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» (а.с.16).

Рішенням Харківської міської ради «Про присвоєння адреси житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (ІІ та ІІІ секції) літ «А-10» по АДРЕСА_1 , Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод», у Московському районі» від 27 грудня 2017 року № 860 присвоєно житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (ІІ та ІІІ секції) літ «А-10» по АДРЕСА_1 адресу: АДРЕСА_1 (а.с.21).

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 направив на адресу Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» вимогу про виконання зобов`язань за договором, а саме надати в семиденний строк від дня пред`явленої вимоги, підписаний зі сторони Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_3 , із зазначенням номеру квартири, поверху, загальної і житлової площі (а.с.17-20, 44-45).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113972891 від 14 лютого 2018 року вбачається, що власником, зокрема, і квартири АДРЕСА_4 , є Держава Україна в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, форма власності - державна (а.с.32).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 210032965 від 25 травня 2020 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 , за будь-яким суб`єктом не зареєстровано (а.с.22).

Наказом Фонду державного майна України № 751 від 06 травня 2020 року прийнято із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду державного майна України єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», крім майна, що не підлягає приватизації (а.с.33).

З відповіді Фонду державного майна України № 10-57-3579 від 22 лютого 2021 року вбачається, що з метою забезпечення виконання функцій з управління, Фонд у рамках першочергових заходів, серед іншого, наказом № 920 від 01 червня 2020 року затвердив нову редакцію статуту підприємства. Наказом Фонду № 5 від 06 січня 2021 року затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році, до складу якого входить підприємство. Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України затверджено Перелік майна Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на дату прийняття рішення про передачу функцій з управління майном цього підприємства у зв`язку з прийняттям рішення про його приватизацію та Перелік майна, Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», що не підлягає приватизації та передачі Фонду державного майна України, 17 квітня 2020 року. Згідно з переліком (№2) 10-ти поверховий житловий будинок (2, 3 секції) за адресою: АДРЕСА_1 увійшов до Переліку майна підприємства, що не підлягає приватизації та передачі Фонду. Виходячи, з наведеного, однокімнатна квартира АДРЕСА_3 також не підлягає приватизації та не передана до Фонду (а.с.125-130).

В суді апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення. При цьому пояснив, що йому було невідомо про те, що за Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України з 2018 року зареєстровано спірну квартиру.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для того, щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19), а також у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 707/2-1006/2011 (провадження № 61-5425св20).

Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії, позивач зазначив відповідачем Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод».

Однак, матеріали справи свідчать про те, що на момент звернення позивача до суду власником спірної квартири була Держава Україна в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, форма власності державна.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, не перевірив зазначені обставини справи та дійшов помилкового висновку, що в цій справі відповідачем є Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод».

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з особою, яка не залучена до участі у справі та яка в такій ситуації має бути залучена співвідповідачем, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення належного відповідача позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Враховуючи відсутність належного суб`єктного складу, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Разом з тим вказане не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду із позовними вимогами, вірно визначивши суб`єктний склад та вказавши належних відповідачів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» підлягає стягненню 2522,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», треті особи: Фонд Державного майна України, Міністерство економічного розвитку, торгівлі та сільського господарства України, про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2522,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 14 грудня 2021 року.