Ухвала

21 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 493/1516/20

провадження № 61-15393ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у вказаній справі.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 357/17852/15-ц, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 711/276/7, від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17, від 09 грудня 2019 року у справі № 753/17344/19, від 17 липня 2019 року у справі № 810/719/18.

Також, в уточненій касаційній скарзі як на підставу для оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 3 частина третя статті 411 ЦПК України).

Касаційну скаргу подано у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги та доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом із тим, заявником до касаційної скарги додана заява про зупинення виконання (дії) рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 грудня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Заява про зупинення виконання (дії) судових рішень мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухваленні з неправильним застосуванням судами норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

За змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання(дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.

Верховний Суд зазначає, що посилання заявника у заяві про зупинення виконання (дії) судових рішень на неправильне застосування судами в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального права та порушення норм процесуального права не є підставою для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Враховуючи те, що заявник не навів належних доводів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Витребувати із Балтського районного суду Одеської області матеріали зазначеної цивільної справи № 493/1516/20.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання (дії) оскаржуваних судових рішень відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик