ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/422/21
Провадження № 22-ц/4820/1650/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю апелянтки ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Красилівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про перерахунок заборгованості по аліментах, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в інтересах ОСОБА_2 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області в складі судді Кускової Т.В. від 19 серпня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

В березні 2021 року ОСОБА_1 , подаючи в інтересах свого підопічного ОСОБА_2 позов до відповідачки, вказувала, що з лютого 2006 року її син ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який рішенням Красилівського районного суду від 29.08.2012 року розірвано. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.02.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Красилівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 36387540 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2209/912/2012, виданого 12.12.2012 року Красилівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь відповідачки на утримання дочки в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.

12.03.2021 року державним виконавцем Красилівського РВ ДВС складено довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 36387540, згідно з якою станом на 01.03.2021 року його заборгованість зі сплати аліментів становить 14409,46 грн.

Син позивачки ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи загального захворювання. Отримує пенсію по інвалідності, розмір якої є меншим від розміру прожиткового мінімуму, з неї проводяться відрахування по аліментах в розмірі 50 % від загальної суми.

У зв`язку з погіршенням його стану здоров`я рішенням Красилівського районного суду від 23.03.2016 року ОСОБА_2 визнано недієздатним та призначено позивачку ОСОБА_1 , його матір, опікуном.

У 2018 2019 роках ОСОБА_2 періодично працював у Польщі та виконував посильну роботу під наглядом, за яку отримував кошти, які перераховував відповідачці на утримання їхньої доньки.

За період квітень-листопад 2018 року та в травні 2019 року її син здійснив 6 грошових переказів на загальну суму 3124 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 86528 грн.

Вказані кошти відповідачка отримала, проте заперечує, що ці кошти є сплатою аліментів ОСОБА_2 на утримання дитини.

У зв`язку з неможливістю ідентифікації цих платежів як сплачених аліментів перераховані кошти не зараховані Красилівським РВ ДВС в якості сплати аліментів на утримання дитини.

З цих підстав позивачка просила провести перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 36387540 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2209/912/2012, виданого 12.12.2012 року Красилівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, зарахувавши здійснені ОСОБА_2 платежі через платіжну систему Western Union на користь ОСОБА_3 коштів протягом 2018-2019 років на загальну суму 3124 дол. США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ становить 86528 грн. Надлишок перерахованих коштів в сумі 72118,54 грн. зарахувати в рахунок майбутніх платежів у вказаному виконавчому провадженні.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Зараховано ОСОБА_2 раніше сплачені грошові кошти в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 за виконавчим листом №2/2209/912/2021 від 12.12.2012, виданого Красилівським районним судом Хмельницької області, в період з березня 2018 року по квітень 2019 року в сумі 9990,08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , поданій в інтересах ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову у зарахуванні 58859,58 грн. в рахунок аліментів та задовольнити в цій частині позов. Вважає, що суд помилково лише частково зарахував перераховані відповідачці кошти в сумі 9990,08 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах станом на 01.03.2021 року. Твердження суду про недоведеність обставин, що решта грошових коштів сплачені сином в рахунок аліментів є помилковим, оскільки інших зобов`язань, крім сплати аліментів перед відповідачкою немає. Судом не враховано, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи загального захворювання довічно, його рішенням суду визнано недієздатним. Майже всі кошти, які він заробляв, за їхнім спільним рішенням (і її як опікуна) він пересилав відповідачці на утримання доньки, оскільки в будь-який момент внаслідок погіршення стану здоров`я він не зможе працювати та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Красилівського районного суду від 29.08.2012 року.

У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 .

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.12.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання їх дочки в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Постановою від 06.02.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Красилівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №36387540 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2209/912/2012, виданого 12.12.2012 року Красилівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в користь відповідачки на утримання їх дочки в розмірі ј частин і усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.

12.03.2021 року державним виконавцем Красилівського РВ ДВС складено довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 36387540 про нараховані та сплачені аліменти сином позивача, ОСОБА_2 , згідно з якою станом на 01.03.2021 року заборгованість по аліментах становить 14409,46 грн.

Відповідно до платіжних документів платіжної системи ОСОБА_5 перерахував ОСОБА_3 07.11.2018 року 620 доларів США; 19.10.2018 року 670 доларів США; 27.08.2018 року - 450 доларів США; 20.06.2018 року 499,06 доларів США; 15.04.2019 року 300 доларів США.

Всього за період з 20.06.2018 року по 15.04.2019 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_3 2539 доларів США, що становить 69849,60 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 підтвердила факт отримання вказаних коштів від ОСОБА_2 .

Згідно з повідомленням Красилівського РВ ДВС від 12.03.2021 року № 20.10-20/4394 в наданих ОСОБА_1 виписках платіжної системи Western Union квитанціях не зазначено призначення цих платежів, тому ці документи не можуть бути долучені до виконавчого провадження на підтвердження сплати аліментів.

Згідно заяви стягувачки ОСОБА_3 отримані нею кошти не є аліментами на утримання дитини, тому ці платіжні документи про перерахування коштів протягом 2018-2019 років на загальну суму 3124,19 доларів США не можуть бути долучені до виконавчого провадження № 36387540 на підтвердження сплати аліментів.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зі сплачених у період з 20.06.2018 року по 15.04.2019 року ОСОБА_2 коштів відповідачці у погашення аліментів слід зарахувати 9990,08 грн. заборгованість по аліментах за цей період. В зарахуванні решти сплачених коштів (58859,58 грн.) відмовлено, оскільки позивачем не доведено, що ці кошти були сплачені ним в рахунок аліментів на утримання дитини, крім того, суд не вправі вирішувати питання зарахування коштів в майбутню сплату аліментів. За відсутності оригіналів документів недоведеною є сплата коштів відповідачці 13.05.2019 року 535 доларів США та 16.04.2018 року 350,13 доларів США.

Проте такий висновок суду є суперечливим і не відповідає обставинам справи.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За змістом ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця (ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно п. 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

За змістом пункту 3 розділу XVI цієї Інструкції у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Аналогічну норму містить частина 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» - спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Суд першої інстанції правильно встановив, проте не в повній мірі врахував, що на час вирішення спору у ОСОБА_2 не було жодних невиконаних грошових зобов`язань перед відповідачкою ОСОБА_3 , окрім аліментних зобов`язань на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.12.2012 року про стягнення аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_6 .

Так, твердження відповідачки, що отримані нею грошові перекази від ОСОБА_2 перераховувалися ним на інші цілі, зокрема, погашення його особистого боргу перед нею, оплату раніше зробленого в квартирі ремонту, лікування дитини тощо всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

В засіданні суду першої інстанції відповідачка також ствердила, що між нею та ОСОБА_2 не було жодних домовленостей щодо призначення цих грошових переказів, - він просто надсилав їй кошти, проте, на її думку, це не були аліменти.

Отже, на час здійснення грошових переказів ОСОБА_2 у період з червня 2018 року по квітень 2019 року у ОСОБА_2 (а фактично, у його опікуна ОСОБА_1 ) перед відповідачкою існували лише зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини на підставі рішення Красилівського районного суду від 12.12.2012 року.

Окрім того, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи загального захворювання.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2016 року у справі № 677/2261/15-ц ОСОБА_2 визнано недієздатним у зв`язку з тим, що внаслідок хронічного психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; позивачку ОСОБА_1 призначено його опікуном.

Згідно з письмовими заявами ОСОБА_2 до органу ДВС, поясненнями позивачки, перераховані ОСОБА_2 у період з 20.06.2018 року по 15.04.2019 року на користь ОСОБА_3 2539 доларів США, що становить 69849,60 грн. є аліментами на утримання доньки. Остання також ствердила, що із зароблених у Польщі коштів ОСОБА_2 з її згоди як опікуна надсилав грошові перекази відповідачці на утримання доньки, оскільки в будь-який момент внаслідок погіршення стану здоров`я він не зможе працювати та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів, які б спростовували, що цільовим призначенням перерахованих відповідачем коштів на користь позивачки є сплата аліментів.

Наведене в сукупності цілком свідчить про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував перераховані відповідачем на користь позивачки решту коштів (58859,58 грн.), посилаючись на недоведеність їх призначення як аліментів на утримання дитини.

Отже, оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про зарахування ОСОБА_2 раніше сплачених ним грошових коштів в сумі 69849,60 грн. в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1,13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позову та задоволенням апеляційної скарги слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 2094,98 грн. понесених судових витрат за подачу позовної заяви (732,98 грн.) та апеляційної скарги (1362 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_2 сплачені ним ОСОБА_3 грошові кошти в період з 20.06.2018 року по 15.04.2019 року в сумі 69849,60 грн. в рахунок сплати аліментів у виконавчому провадженні № 36387540 з примусового виконання виконавчого листа №2/2209/912/2012, виданого 12.12.2012 року Красилівським районним судом Хмельницької області.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 2094,98 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 грудня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова