22.09.2021
Справа №642/6321/21
Провадження № 2/642/2247//21
У Х В А Л А

22 вересня 2021 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про захист прав споживачів, стягнення шкоди та спричинених збитків

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до ТОВ «Дієса» про захист прав споживачів, стягнення шкоди та спричинених збитків, просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, сплачені за газову плиту, в розмірі 6 878 грн., витрати на її доставку 350 грн., а всього 7 228 грн. Крім того, компенсацію моральної шкоди в розмірі 7 000 грн, та витрати по оплаті юридичних послуг у розмірі 10 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177, 175 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177, 175 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачка при зверненні з вимогами до суду послалась на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим, частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як «споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ», у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме Законом України «Про захист прав споживачів».

Слід урахувати, що спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, передбачає, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 761/24672/15-ц від 19 червня 2018 року.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.

Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

Отже, позивачці слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, якою є вимога про відшкодування моральної шкоди, в розмірі 908 грн. та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

П озивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що у придбаній нею газовій плиті виявлені істотні недоліки.

Відповідно до пп.12, 15 ч.1 ст.1 Закону «Про захист прав споживачів» істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад 14 календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Як зазначено в р постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі № 686/8534/17 слід розмежувавати права споживача, які відносяться до категорії товарів, що мають недоліки (право на безоплатне усунення недоліків товару) та до категорії товарів, що мають істотні недоліки (право на обмін товару) , та саме споживач повинен підтвердити дефект продукції й дати згоду на проведення експертизи продукції.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.17 закону «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника).

Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи в судовому порядку.

Отже, позивачці слід зазначити, якими належними доказами підтверджується наявність істотних недоліків в придбаному товарі, який відноситься до складної= побутової техніки, (висновок експертизи в порядку, встановленому законодавством), за якою саме ознакою з перелічених вище, чи зверталась позивачка з заявою на передачу у сертифікований сервісний центр на діагностику чи на експертизу товару для перевірки обставин щодо існування істотного недоліку, що неможливо без її письмової згоди, як покупця.

Також слід уточнити, які саме вимоги вона заявляла в позасудовому порядку, чи зверталась з вимогою про розірвання договору та повернення коштів, чи усунення недоліків..

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачці строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про захист прав споживачів, стягнення шкоди та спричинених збитків залишити без руху, надати позивачці строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Реквізити для сплати с удового збору: Отримувач коштів

ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947

Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача - UA0020656

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу

*;101;__________ реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);

Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ позивача), Ленінський районний суд м. Харкова.

Роз`яснити позивачці, що у разі, якщо вона не виконає вказані вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачці, що не перешкоджає її повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Л.Л. Шрамко