16.12.2021
Справа № 642/8592/21
Провадження № 2/642/2772/21
У х в а л а

Іменем України

16 грудня 2021 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказів незаконними,

встановив :

До суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати незаконним наказ виробничого підрозділу Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» №1418/ВЧ від 10.09.2021 «Про відсторонення від роботи начальника пасажирського поїзда ОСОБА_1 » та наказ №657/ВД від 30.11.2021 про відрядження ОСОБА_1 до м. Києва для участі в перевірці знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 90 000 грн.; зобов`язати відповідача поновити ділову репутацію позивача шляхом оприлюднення вибачення на офіційному сайті відповідача.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Всупереч п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить ціни позову, враховуючи, що одна з позовних вимог є майновою.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з тим, що він проходить курс лікування, при цьому, заробітна плата є його офіційним доходом, однак, через незаконне відсторонення він перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України та ч. 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

При цьому, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обставини, на які посилається позивач як на підстави для відстрочення сплати судового збору, не можуть вважатися достатніми підставами для звільнення від такої сплати.

Так, як вбачається із наказу №1418 від 10.09.2021, ОСОБА_1 було відсторонено від роботи із збереженням середнього заробітку, що свідчить, що він у період відсторонення отримував заробітну плату.

Крім того, позивачем не надано жодного документу, з якого би судом вбачався його дохід та, як зазначає позивач, скрутне матеріальне становище на час подачі позову до суду.

Враховуючи, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи, що в обґрунтування доводів клопотання не надано достатніх доказів на підтвердження того, що на час подачі позову майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, клопотання про відстрочку сплати суми судового збору задоволенню не підлягає.

Як вбачається з позовних вимог, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру: 1) визнання незаконним наказ виробничого підрозділу Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» №1418/ВЧ від 10.09.2021 «Про відсторонення від роботи начальника пасажирського поїзда ОСОБА_1 », 2) визнання незаконним наказ №657/ВД від 30.11.2021 про відрядження ОСОБА_1 до м. Києва для участі в перевірці знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи; 3) зобов`язання відповідача поновити ділову репутацію позивача шляхом оприлюднення вибачення на офіційному сайті відповідача.

Згідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908.00 грн.

Положеннями аб.2 ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити: 908.00 грн х 3 = 2724.00 грн.

Крім цього, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру стягнення моральної шкоди у розмірі 90 000 грн.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за вказану позовну вимогу майнового характеру становить 908.00 грн.

Відтак, позивачу необхідно сплатити вказаний судовий збір, про що надати до суду відповідний підтверджуючий документ.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ухвалив :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказів незаконними - залишити без руху, надати позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині сплати судового збору до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя