АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

м. Чернівці

справа № 723/456/20

провадження 822/1052/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Конецької Д.Г.,

учасники справи:

позивач та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач та позивач за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут»,

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»,

апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року та додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Пташник А.М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (далі- ТзОВ «Чернівцігаз Збут»), Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі-АТ«Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про захист прав споживачів, шляхом визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій, бездіяльності, стягнення компенсації.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 і здійснює оплату за фактично використані послуги з газопостачання (з урахуванням встановлених законом пільг та субсидій) згідно з договором № від 20 серпня 2015 року.

Зазначає, що відповідачі не надавали їй інформацію про стан розрахунків та про наявність заборгованості, про порядок розрахунку пільгової оплати та не попереджали про зміну тарифів, не здійснювали звірку показників фактичного споживання, а отримавши фактичні показники лічильника не здійснювали перерахунок згідно фактичного обсягу споживання.

Вважала незаконними дії відповідачів щодо: нарахування оплати за споживання природного газу; порушення розрахункового періоду; не врахування пільг споживача в період відсутності субсидії; заниження обсягів споживання перед підвищенням тарифів, зарахування спожитого до підвищення ціни обсягу газу в наступні місяці, рахуючи його за підвищеним тарифом.

Просила зобов`язати ТзОВ «Чернівцігаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуг, спожитих за період з 01 травня 2017 року по 30 вересня 2019 року та з 01 жовтня 2019 року по 01 серпня 2021 року, згідно наданих споживачем ОСОБА_1 показників фактичного споживання природного газу, відповідно до діючих на момент споживання тарифів, з урахуванням пільг багатодітної сім`ї в період відсутності виплат по субсидії.

Визнати неправомірними дії відповідачів щодо не обгрунтованого нарахування заборгованості позивачу ОСОБА_1 , не врахувавши пільги споживачу, при нарахуванні оплати за період відсутності субсидії, здійснення газопостачання без надання належної інформації про стан розрахунків.

Визнати неправомірною бездіяльність відповідачів у нездійсненні звірки понад 7 місяців та перерахунку оплати згідно показників фактичного споживання, а також не надані інформації про стан розрахунків за послуги з газопостачання.

Стягнути з відповідачів на її користь матеріальні збитки в розмірі 9 514 гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень.

У лютому 2020 року ТзОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ.

Посилались на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою.

Станом 01 лютого 2020 року у відповідачки утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем у розмірі 9249 гривень 94 копійки.

Просили суд стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за природний газ у вищевказаному розмірі та вирішити питання про судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТзОВ «Чернівцігаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про захист прав споживачів, шляхом визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій та бездіяльності, стягнення компенсації задоволено частково.

Зобов`язано ТзОВ «Чернівцігаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуг, спожитих за період з 01 травня 2017 року по 30 вересень 2019 роки та з 01 жовтня 2019 року по 01 серпень 2021 роки, згідно наданих споживачем ОСОБА_1 показників фактичного споживання природного газу, відповідно до діючих на момент споживання тарифів, з урахуванням пільг багатодітної сім`ї в період відсутності виплат по субсидії.

Визнано неправомірними дії відповідачів щодо необгрунтованого нарахування заборгованості позивачу - ОСОБА_1 , з неврахуванням пільг споживача при нарахуванні оплати в період відсутності субсидії та здійснення газопостачання без надання належної інформації про стан розрахунків.

Визнано неправомірною бездіяльність відповідачів у нездійсненні звірки понад 7 місяців та перерахунку оплати згідно показників фактичного споживання, не надані інформації про стан розрахунків за послуги з газопостачання.

У іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Черніцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3369 гривень 50 коп. та судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп.

Задовольняючи позов у відповідній частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснює оплату за фактично використані нею послуги з газопостачання (з урахуванням встановлених законом пільг та субсидій), сім`я перебуває на обліку в Сторожинецькому відділі УПСЗН як малозабезпечена, в опалювальний період позивач отримувала субсидію на оплату за газопостачання; в неопалювальний період 2017-2018 років у призначенні субсидії відмовлено, в зв`язку з чим в цей період діяли пільги на оплату комунальних послуг в межах відповідних соціальних норм.

В травні 2019 року позивач подала заяву про відмову від субсидії в цей період, розраховуючи на поновлення субсидіарних виплат в опалювальний період 2019 року.

Правовідносини між позивачем і надавачами послуг з газопостачання встановлені і регулювалися договором № від 20 серпня 2015 року.

Про відсутність у позивача заборгованості по сплаті за спожитий природний газ свідчить факт призначення їй субсидії 24 січня 2019 року, оскільки ТзОВ «Чернівцігаз Збут» не надавалося інформації про існування такої заборгованості станом на 01 січня 2019 року.

При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про те, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, а у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року та додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року

В апеляційних скаргах ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» просять рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року скасувати в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові повністю.

ТзОВ «Чернівцігаз Збут» також просить задовольнити зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ в розмірі 3 235 гривень 03 копійки.

В апеляційних скаргах на додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» просять скасувати його та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про стягнення судових витрат в розмірі 3369 гривень 50 коп. та судового збору в розмірі 420 гривень 40 коп.

Узагальнені доводи ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», які подали апеляційні скарги

ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» посилаються на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначають, що правовідносини між позивачем і надавачами послуг не регулювалися договором № від 20 серпня 2015 року, оскільки не були дотримані умови в частині порядку його укладення та розірвання, а правові підстави для укладення договору втратили чинність та не підлягають застосуванню, як і договір, що був укладений на підставі цих нормативних актів.

Апелянт приєдналась до умов публічних Типових договорів розподілу та постачання природного газу на підставі статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України, як договорів приєднання.

Квитанції про оплату газу на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут» не є способом надання ОСОБА_1 показників лічильника газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та не можуть бути належними та допустимими доказами.

Між ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» відсутній спір щодо місячних об`ємів газу, переданих останньому, в порядку Кодексу ГРМ, а також щодо загального об`єму використаного апелянтом природного газу.

У ОСОБА_1 не було законних підстав для отримання пільг у період відсутності субсидії. ТзОВ «Чернівцігаз Збут» повідомляло ОСОБА_1 про спожиті нею об`єми газу, суму фактично сплачених коштів, суму нарахованої субсидії тощо.

Судом не взято до уваги надані ТзОВ «Чернівцігаз Збут» докази наявності у ОСОБА_1 заборгованості за природний газ (довідка про розрахунок боргу; витяг із персоніфікованих даних; довідка оператора ГРМ; виписка з банківських платежів; виписка нарахованої субсидії тощо).

Додаткове рішення є похідним від основного, ґрунтується на частковому задоволенні позовних вимог, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції в частині вимог, у задоволенні яких відмовлено, є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, суд не повністю з`ясував обставини справи в частині обгрунтування позову щодо стягнення моральних та матеріальних збитків.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзиви на апеляційні скарги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз». Просить вказані апеляційні скарги залишити без задоволення, а її апеляційну скаргу задовольнити.

ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 отримує від АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» послуги з розподілу природного газу, на підставі Кодексу газорозподільних систем та Типового договору розподілу природного газу, а від ТзОВ «Чернівцігаз Збут» - послуги з постачання природного газу, на підставі Правил постачання природного газу та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Відповідно до матеріалів справи заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ "Чернівцігаз Збут" становить 3 235 гривень 03 коп.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо постачання та розподілу природного газу, які підтверджуються діями сторін, спрямованими на набуття ними цивільних прав та обов`язків, а саме надання відповідачами послуг з постачання та розподілу природного газу позивачу, фактичне отримання позивачем наданих відповідачами послуг з постачання та розподілу природнього газу за допомогою наявного у позивача газового обладнання, проведення позивачем оплати за природний газ.

Правовідносини між постачальника природного газу, операторами газорозподільних систем та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року, Типовим договором розподілу природного газу, Законом України «Про ринок природного газу» визначено наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Згідно з вимогами Закону України «Про ринок природного газу» щодо розмежування функцій з постачання та розподілу газу, а також згідно з постановою НКРЕКП від 28 травня 2015 року №1640 з 01 липня 2015 року було анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, видану ПАТ «Чернівцігаз» та Постановою НКРЕКП від 28 травня 2015 року №1641 ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території Чернівецької області видано ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

З 01 липня 2015 року ліцензовану діяльність з постачання (купівля-продаж) газу проводить ТзОВ «Чернівцігаз Збут», а ліцензовану діяльність з розподілу (доставка) газу проводить АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що вона проводила облік спожитого газу та розрахунки за спожитий газ в розрахунковій книзі, квитанціях, заявах, повідомленнях тощо.

Позивачем до позовної заяви додано копію сторінок абонентської книжки, в якій зазначено показники лічильника та вартість спожитого газу, а також квитанції про оплату газу на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

На підставі інформації, самостійно занесеної позивачем до абонентської книжки та інформації з квитанцій про оплату вартості газу на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут», позивач вважає неправомірною інформацію про об`єми використаного газу, визначеного йому АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та вартість газу, визначену йому ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на відповідність позовних вимог та наданих до матеріалів справи доказів нормам чинного законодавства, якими врегульовано порядок постачання та розподілу природного газу.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Облік природного газу у побутових споживачів Оператором ГРМ та порядок визначення постачальником вартості природного газу побутовим споживачам регулюється Кодексом газорозподільних систем, Типовим договором розподілу природного газу, Правилами постачання природного газу, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам.

Договір № від 20 серпня 2015 року не може бути застосований до спірних правовідносинах, оскільки постанови Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року та № 938 від 05 липня 2006 року, що були правовими підставами для його укладення та надання послуг з газопостачання, втратили чинність, в зв`язку з чим постанови Кабінету Міністрів України та договір не підлягають застосуванню.

Так, порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення) визначений гл.4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п.2 гл.4 розділу ІХ цього Кодексу періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць.

Згідно з п.4 гл.4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Згідно з п.5.5 Типового договору розподілу природного газу споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

В цей же час, суд першої інстанції не врахував, що Типовим договором розподілу природного газу не передбачено, що способом надання Оператору ГРМ фактичних показань лічильника газу може бути квитанція споживача про оплату вартості газу на користь його постачальника, яким в даному випадку є ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Також суд першої інстанції не врахував того, що відповідно до вимог п.1 гл.6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що встановлений Кодексом газорозподільних систем спосіб надання показників лічильника у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ не може бути застосований для визначення щомісячно використаного споживачем об`єму газу, оскільки місячна вартість послуги розподілу природного газу становить фіксовану суму щомісяця незалежно від фактично використаного споживачем об`єму газу протягом місяця.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, що надана позивачем копія абонентської книжки може бути допустимим доказом по справі.

Так, вказана абонентська книжка не ідентифікована по відношенню до конкретної особи, що її видала.

При цьому, позовна заява не містить посилання позивача на те, хто саме видав абонентську книжку, а доказів видачі позивачу абонентської книжки ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» позивачем до позовної заяви не надано.

З пояснень відповідачів та з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та ТзОВ «Чернівцігаз Збут» не видавали споживачам абонентських книжок.

Під час розгляду справи позивачем також не надано суду доказів, які б підтверджували, що вказана абонентська книжка видана позивачу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» або ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

В зв`язку з наведеним, колегія суддів зауважує, що встановленими Кодексом газорозподільних систем та Типовим договором розподілу природного газу способами надання споживачем фактичних показників лічильника газу Оператору ГРМ є особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, телефон, електронна адреса.

Відповідно до п.4 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з п.5 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ встановлено, що визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

В цей же час, суду не було надано доказів, які б свідчили про те, що позивач з 01 липня 2015 року надавав АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» фактичні показники лічильника газу, в тому числі - у строки та спосіб, визначені Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу, тобто через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, за телефоном, на електронну адресу, які б не були враховані в обліку АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Крім того, судом першої інстанції не враховано повідомлення управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації про те, що причиною не нарахування позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг являється той факт, що позивач не відновлювала право на користування пільгами, оскільки не подавала відповідних документів для здійснення розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї, яке дає право на податкову соціальну пільгу відповідно до пункту 1 «Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 389 (із внесеними змінами) «Про затвердження порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї».

При цьому, суд першої інстанції не застосував п.10 зазначеного Порядку, відповідно до якого у разі коли середньомісячний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, пільговик має право на отримання пільг протягом дванадцяти місяців з місяця визначення відповідного права. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення подає щомісяця до 25 числа, що надають житлово-комунальні послуги, списки пільговиків, які мають право на отримання пільг.

Згідно з п.11 цього ж Порядку підприємства надають у встановленому порядку протягом дванадцяти місяців пільги пільговикам, зазначеним у списках.

Суд першої інстанції не врахував, що управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації не подавало до відповідачів відповідних списків пільговиків, в зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було законних підстав для отримання пільг у відповідний період, в той час, як відповідачі не мали законних підстав для самостійного нарахування таких пільг.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що факт призначення позивачу субсидії ніяким чином не свідчить про відсутність у останнього заборгованості, оскільки згідно з п.50 постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року (з наступними змінами) надання надавачем послуг інформації про наявність заборгованості управлінню праці та соціального захисту населення здійснюється виключно на запит останнього стосовно конкретних осіб, яким планується призначення субсидії.

В цей же час, матеріали справи не містять доказів звернення управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації до відповідачів із запитами щодо надання інформації про наявність заборгованості у позивача.

Також суд першої інстанції не врахував, що АТ «Чернівцігаз», як Оператор ГРМ, не нараховував споживачам плати за розподіл газу до 01 січня 2020 року та не враховував пільг за газ, оскільки в період до 01 січня 2020 року плата за розподіл газу була включена до загальної ціни газу та сплачувалась позивачем виключно на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

В цей же час, суду не було надано жодних доказів, які б свідчили про існування розбіжностей у показниках лічильника газу, наданих позивачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ, які були відповідно враховані в обліку АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Крім того, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять підтвердження або власного розрахунку позивача, якими би було підтверджено неправомірність проведеного АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» обліку об`ємів газу та неправомірність проведеного ТзОВ «Чернівцігаз Збут» розрахунку заборгованості позивача, та які би свідчили про порушення прав останнього, як споживача газу.

При цьому, суд першої інстанції не врахував надані ТзОВ «Чернівцігаз Збут» докази наявності у позивача заборгованості за природний газ, які підтверджуються довідкою про розрахунок боргу, витягом із персоніфікованих даних, довідкою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», випискою з банківських платежів, випискою нарахованої субсидії, які свідчать про невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо визначення фактичного об`єму споживання природного газу, надання його АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», а також - своєчасної сплати за спожитий природний газ ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

Надані позивачем докази ніяким чином не свідчать про порушення прав позивача, як споживача послуг з газопостачання.

В цей же час, відповідно до матеріалів справи заборгованість позивача перед ТзОВ «Чернівцігаз Збут» становить 3 235,03 гривень.

Суд першої інстанції також не врахував, що ТзОВ «Чернівцігаз Збут» повідомляв позивача про кількість спожитих позивачем об`ємів природного газу відповідно до інформації, наданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», суму фактично сплачених позивачем коштів, суму нарахованої субсидії, необхідність вчинення позивачем дій для забезпечення коректності розрахунків та уникнення розбіжностей між споживачем та постачальником, тощо, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 зі станом розрахунків за природний газ.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що НКРЕКП до 01 січня 2020 року не встановлювало Операторам ГРМ тарифів на розподіл газу, в зв`язку з чим АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» не нараховував споживачам плати за розподіл газу, не проводив перерахунки оплати за розподіл газу побутовим споживачам, не отримував від побутових споживачів плати за розподіл газу, не враховував побутовим споживачам пільг чи субсидій.

При цьому, АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» не проводить зі споживачами розрахунків за газопостачання, оскільки не є постачальником газу та не може згідно зі ст.39 Закону України «Про ринок природного газу» провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

Колегія суддів зауважує, що, апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі безпідставно визначали позивачу об`єм газу та визначали вартість спожитого природного газу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях відповідачів ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про порушення вимог чинного законодавства, оскільки визначення позивачу об`єму природного газу і його вартості проведені відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу, Правилам постачання природного газу, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Доводи апелянтів АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та ТзОВ «Чернівцігаз Збут», викладені в апеляційних скаргах, спростовують висновки суду першої інстанції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не повно встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі та обставини справи, не перевірив доводи і заперечення сторін, не дав їм належної правової оцінки, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону. Висновки суду є не обґрунтованими та не підтверджуються відповідними письмовими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Чернівцігаз Збут» з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Чернівцігаз Збут», додаткове рішення від 29 вересня 2021 року є похідним від основного рішення, тому воно підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позову в цій частині та задоволення зустрічного позову.

За подання до суду позовної заяви ТзОВ «Чернівцігаз Збут» сплатило 2102 гривні.

За подання до суду апеляційної скарги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» - 4545 гривні.

За подання до суду апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» - 1362 гривні.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут» 2102 гривні в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви та 4545 гривень у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги та на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» 1392 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із чим апеляційні скарги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 залишенню без задоволення.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Чернівцігаз Збут» підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Чернівцігаз Збут».

Також підлягає скасуванню додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій та бездіяльності та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про визнання неправомірним нарахування заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок, визнання неправомірними дій та бездіяльності відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ задовольнити.

Cтягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» заборгованість за природний газ в розмірі 3 235 гривень 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» 2102 гривні в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви та 4545 гривень у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» 1392 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 22 грудня 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна