КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Писаної Т.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Іванової Ірини Борисівни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2020 року позивач звернувся з цим позовом до суду та просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 30.03.2020, зареєстрований в реєстрі за №4860, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 25 520 грн.;

- стягнути з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 , в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом, грошові кошти в сумі 25 520 грн.;

- стягнути з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 , реальні збитки у сумі процентів за користування кредитними коштами, в розмірі 3453,94 грн.

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмета позову, у якій окрім іншого просив, визнати договір про надання кредиту №2735122 від 24.09.2019, укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 недійсним в цілому.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2021. відмовлено у прийнятті до розгляду та повернуто позивачу заяву про зміну предмету позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Іванова І.Б. посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2021 року та повернути матеріали справи до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт 12 серпня 2020 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до відповідача та третіх осіб про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київськї області Колейчика В.В. від 30.03.2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 4860, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 25520 грн; стягнення з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 , в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом, грошових коштів в сумі 25520 грн.; стягнення з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 реальні збитки в сумі процентів за користування крудитними коштами, в розмірі 8714,55 грн.; стягнення з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про зміну предмету позову, де просив окрім вказаних вище позовних вимог, також додатково визнати договір про наданя кредиту №2735122 від 24.09.2019 р. укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 недійсним в цілому.

Апелянт зазначає, що підставою для уточнення первісних позовних вимог стало те, що 18.05.2020 р. на адресу представника позивача, адвоката Іванової І.Б., надійшов лист приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 13.05.2020 р. № 39041, серед додатків якого був крім іншого, також договір про надання кредиту № 2735122 від 24.09.2019 р.

При ознайомлені з умовами Договору кредиту було встановлено, що сторони не домовилися стосовно його істотних умов, які є несправедливими, суперечать принциу сумлінності, що є налідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків позивача та спрямовані на погіршення становища споживача що є підставою для визнання такого договору недійсним в повному обсязі.

Зі змісту заяви про зміну предмету позову від 04.03.2021 вбачається, що позивач лише доповнив позов новими обставинами у відповідній частині, при збереженні в ньому первісних обставин.

Позивач змінив лише вимоги, не змінюючи підстав позову з ціллю забезпечення реалізації мети позовної заяви від 12.08.2020, що було пов`язано із надходженням на адресу позивача листа приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 13.05.2020 №39041 з копією кредитного договору.

Позивач використав своє право щодо можливості зміни предмета спору, шляхом подачі відповідної заяви, і на власний розсуд визначив предмет спору.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвалисуду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Іванової І.Б. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи ухвалу про відмову у прийнятті до розгляду та повертаючи ОСОБА_1 заяву про зміну предмета позову, суд першої інстанції виходив з того, що даною заявою позивач одночасно змінює підставу і предмет позову.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам процесуального права.

Висновків суду першої інстанції аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (п.7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15)

Аналіз змісту ст.49 ЦПК України дає підстави для висновку, що доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зміна предмету цивільного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Судом встановлено, що в позовній заяві від 12 серпня 2020 року позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 30.03.2020, зареєстрований в реєстрі за №4860, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 25520 грн.; стягнути з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 , в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом, грошові кошти в сумі 25520 грн.; стягнути з ТОВ «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 , реальні збитки у сумі процентів за користування кредитними коштами, в розмірі 3453,94 грн.

У заяві про зміну предмету позову від 04 березня 2021 року позивач просив окрім вищезазначеного, визнати договір про надання кредиту №2735122 від 24.09.2019, укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 недійсним в цілому.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у прийнятті та поверненні позивачу заяви про зміну предмета позову, оскільки із поданої позивачем до суду 04 березня 2021 року заяви в порядку ст. 49 ЦПК України вбачається, що позивач змінив предмет позову шляхом доповнення позовних вимог.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення у даній справі та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іванової Ірини Борисівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.О. Писана