Єдиний унікальний номер 341/1552/20
Номер провадження 2/341/234/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області у складі:

головуючого - судді Гаполяка Т. В.

секретаря судового засідання Остапчук Б.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представниці відповідача Жидецької С.Р. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі гідності, спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

ОСОБА_4 звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 та просить суд:

- визнати недостовірною інформацію яку поширив ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18.36 год. на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» наступного змісту: «Правда чомусь не пояснюють нікому, чому протягом місяця так і не внесли всіх хто потребує допомоги до «своїх» списків? Чому своїх? Та тому, що всі «депутати», а також їх родичі, хто проживає на Заріці - вже, НАГОЛОШУЮ! ВЖЕ - ОТРИМАЛИ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ!!! І ще, як виявилось на Заріці є тільки три господарники, підприємства яких постраждали від паводку і потребують допомоги. І як Ви думаєте хто власники цих господарств? Підкажу: «депутат» Галицької міськради ОСОБА_4 , «депутат» Галицької мзр ОСОБА_7 «депутатка» Галицької мзр ОСОБА_8 ».

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену ним недостовірну інформацію розмістивши на власній сторінці в соціальній мережі «Facebook» допис про те, що поширена ним інформація ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18.36 год. на його сторінці наступного змісту: «Правда чомусь не пояснюють нікому, чому протягом місяця так і не внесли всіх хто потребує допомоги до «своїх» списків? Чому своїх? Та тому, що всі «депутати», а також їх родичі, хто проживає на Заріці - вже, НАГОЛОШУЮ! ВЖЕ - ОТРИМАЛИ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ!!! І ще, як виявилось на Заріці є тільки три господарники, підприємства яких постраждали від паводку і потребують допомоги. І як Ви думаєте хто власники цих господарств? Підкажу : «депутат» Галицької міськради ОСОБА_4 , «депутат» Галицької мзр ОСОБА_7 «депутатка» Галицької мзр ОСОБА_8 » є недостовірною та не відповідає дійсності.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23-25 червня 2020 року в м. Галичі мала місце надзвичайна ситуація у зв`язку з чим КМ України прийнято рішення про виділення коштів з резервного фонду для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації. Кошти спрямовані громадянам, постраждалим від наслідків повені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18.36 год. відповідач на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» поширив зазначений вище допис.

Поширена інформація щодо нього не відповідає дійсності та порушує його честь, гідність в очах його виборців, мешканців м. Галича. На його оцінку, з допису випливає, що не всі потерпілі від повені громадяни отримали грошову компенсацію, через те що таку отримав він та інші депутати, що проживають в урочищі «За ріка» і також на таку він претендує як суб`єкт господарювання.

Наявні обґрунтування щодо понесення моральної шкоди, натомість в прохальній частині позову такої вимоги не зазначено.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Раврик І.Д. позов підтримав з підстав, викладених у такому. Додатково пояснив, що поширена відповідачем інформація стосується ОСОБА_4 , оскільки такий на час надзвичайної ситуації в червні 2020 року був депутатом Галицької міської ради. Дійсно, ОСОБА_4 як підприємець здійснює господарську діяльність в м. Галичі - масив « За ріка ».

Відповідачем скеровано відзив на позов, яким відповідач позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що дійсно допис поширений ним. Однак, поширена ним інформація не у повній мірі стосується позивача ОСОБА_4 . Поширену ним інформацію слід визначити оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В судовому засіданні відповідач, його представник - адвокат Жидецька С.Р. позов заперечили з підстав, викладених у відзиві.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18.36 год. на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» поширив інформацію наступного змісту: «Правда чомусь не пояснюють нікому, чому протягом місяця так і не внесли всіх хто потребує допомоги до «своїх» списків? Чому своїх? Та тому, що всі «депутати», а також їх родичі, хто проживає на Заріці - вже, НАГОЛОШУЮ! ВЖЕ - ОТРИМАЛИ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ!!! І ще, як виявилось на Заріці є тільки три господарники, підприємства яких постраждали від паводку і потребують допомоги. І як Ви думаєте хто власники цих господарств? Підкажу: «депутат» Галицької міськради ОСОБА_4 , «депутат» Галицької мзр ОСОБА_7 «депутатка» Галицької мзр ОСОБА_8 » (а.с. 11). Дана обставина також визнається сторонами.

Листом Голови м. Галича ОСОБА_11 від 19 серпня 2020 року надано ОСОБА_4 відповідь на звернення, за змістом якого розпорядженням КМ України від 02 липня 2020 р. № 811-р Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для проведення невідкладних заходів з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, яка виникла у червні 2020 року не передбачено надання матеріальної допомоги чи відшкодування збитків суб`єктам господарювання. Відтак, суб`єкту господарювання ОСОБА_4 виплати не здійснювались. ОСОБА_4 не внесений в списки на виплату грошової допомоги, як мешканець м. Галича. В списки внесена дружина ОСОБА_12 , однак станом на 19 серпня 2020 року виплату матеріальної допомоги не проведено (а.с. 12).

ОСОБА_4 станом на червень - серпень 2020 року був депутатом Галицької міської ради та фізичною особою підприємцем, здійснюючи господарську діяльність в м. Галичі - масив «За ріка», що визнається сторонами.

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно зі статтею 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

При розгляді справ вказаної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі «Інтернет» чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

(Висновки ВС наведені в постанові від 01 вересня 2021 року у справі № 305/1717/18)

Позивачем не надав належних та допустимих доказів на підтвердження поширення ОСОБА_3 інформації, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Зі сторони ОСОБА_3 була критика депутатів Галицької міської ради, як публічних осіб, а вислови відповідача є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Поширена інформація в частині не стосується позивача.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використанням мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету міністрів Ради Європи (далі - Декларація), а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи (далі - Резолюція). Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Згідно зі статтями 3, 4, 6 Декларації політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, які вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» Європейський суд з прав людини вказав, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, тоді як публічних осіб така норма не стосується.

Разом з цим у таких справах, як «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), у яких ішлось про публічну критику політиків, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів.

Європейський суд з прав людини вважає порушенням статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії зумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики.

Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

ОСОБА_4 на час виникнення спірних правовідносин був депутатом міської ради, тобто був публічною особою, та в силу своєї публічності повинен бути готовим до критики із значно ширшою допустимою межею.

Відповідач не може бути притягнений до відповідальності за висловлення оціночних суджень щодо публічних осіб, оскільки такі судження містять думки та критику дій посадових осіб, які мають право на відповідь та спростування такої інформації.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог суд не оцінює наявні обґрунтування щодо понесення позивачем моральної шкоди, з огляду на відсутність в прохальній частині позову такої вимоги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 з вимогами:

- визнати недостовірною інформацію яку поширив ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18.36 год. на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» наступного змісту: «Правда чомусь не пояснюють нікому, чому протягом місяця так і не внесли всіх хто потребує допомоги до «своїх» списків? Чому своїх? Та тому, що всі «депутати», а також їх родичі, хто проживає на Заріці - вже, НАГОЛОШУЮ! ВЖЕ - ОТРИМАЛИ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ!!! І ще, як виявилось на Заріці є тільки три господарники, підприємства яких постраждали від паводку і потребують допомоги. І як Ви думаєте хто власники цих господарств? Підкажу: «депутат» Галицької міськради ОСОБА_4 , «депутат» Галицької мзр ОСОБА_7 «депутатка» Галицької мзр ОСОБА_8 ».

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену ним недостовірну інформацію розмістивши на власній сторінці в соціальній мережі «Facebook» допис про те, що поширена ним інформація ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18.36 год. на його сторінці наступного змісту: «Правда чомусь не пояснюють нікому, чому протягом місяця так і не внесли всіх хто потребує допомоги до «своїх» списків? Чому своїх? Та тому, що всі «депутати», а також їх родичі, хто проживає на Заріці - вже, НАГОЛОШУЮ! ВЖЕ - ОТРИМАЛИ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ!!! І ще, як виявилось на Заріці є тільки три господарники, підприємства яких постраждали від паводку і потребують допомоги. І як Ви думаєте хто власники цих господарств? Підкажу: «депутат» Галицької міськради ОСОБА_4 , «депутат» Галицької мзр ОСОБА_7 «депутатка» Галицької мзр ОСОБА_8 » є недостовірною та не відповідає дійсності

- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач - ОСОБА_4 , місце реєстрації проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

відповідач - ОСОБА_3 , місце реєстрації проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 17 грудня 2021 року.

Суддя Тарас ГАПОЛЯК