Справа № 477/896/21
Провадження № 2/477/673/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 вересня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Коцюрубенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої особи - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Біржа нерухомості «Эдвайс-Консульт», служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснова С.М., про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 22 червня 2001 року на біржі нерухомість «Эдвайс-Консульт», зареєстрований за №1786 між ОСОБА_5 та відповідачами, дійсним. Визнати за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його донька, мати неповнолітнього онука ОСОБА_2 ОСОБА_6 .

За життя вона придбала за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 . Договір був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , який оформлений на Біржі нерухомість «Эдвайс-Консульт», зареєстрований 22 червня 2001 року в Журналі реєстрації біржових операцій №1786,без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір в ММБТІ був зареєстрований 13 липня 20001 року за реєстраційним № 37.

Усі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу квартири, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Біржою нерухомість «Эдвайс-Консульт» договір не є належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбану квартиру, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору.

Тобто, на сьогодні укладена угода не відповідає вимогам законодавства.

Спадкоємцями першої черги за законом є батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а також неповнолітній син ОСОБА_2 . Батьки спадкоємиці відмовилися від своєї частки у спадщині на користь онука, який прийняв спадщину безумовно та беззастережно у встановленому законом порядку.

У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, водночас йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на сказану спірну квартиру посилаючись на те, що квартира продана ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були членами біржі, від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, які членами біржі не були та не могли бути, враховуючи приписи статті 14 ЦК України. Тобто, угоди про відчуження об`єктів нерухомості майна, укладені між особами, які не є членами біржі, не відповідають вимогам Закону України «Про товарну біржу», у зв`язку з цим не можуть вважатися біржовими операціями та реєструватися біржами.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такими, що повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа Біржа нерухомості «Эдвайс-Консульт» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила. Від начальника служби до суду надійшов лист про розгляд справи за відсутністю представника Служби.

Третя особа приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснова С.М. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 22 червня 2001 року ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір оформлений на Біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт», зареєстрований 22 червня 2001 року в Журналі реєстрації біржових операцій №1786 (а.с.14).

В подальшому зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КБ ММБТІ 13 липня 2001 року за реєстраційним № 37 (а.с. 16).

Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на південній Товарній Біржі.

Відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу від 22 червня 2001 року № 1786, кошти за придбане майно були передані продавцям до підписання цього договору.

Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку.

Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі.

Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були виконані всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, але спірна квартира не увійшла до спадкової маси після її смерті, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат», глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину на квартиру видається на підставі правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16 вересня 2020 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Відповідно до розпорядження Вітовської районної адміністрації від 21 жовтня 2020 року № 335-р ОСОБА_1 був призначений опікуном неповнолітнього ОСОБА_2 (а.с. 15).

Дослідивши спадкову справу 28/2021 після смерті ОСОБА_6 судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулися із заявами до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М., в яких відмовилися від прийняття своєї частки спадщини на користь неповнолітнього сина померлої ОСОБА_2 , яким в свою чергу була подана заява про прийняття спадщини (ас. 13), який на момент смерті спадкодавця проживав разом із нею (а.с. 44-66).

Водночас, нотаріусом ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки квартира продана ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були членами біржі, від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, які членами біржі не були та не могли бути, враховуючи приписи статті 14 ЦК України. Тобто, угоди про відчуження об`єктів нерухомості майна, укладені між особами, які не є членами біржі, не відповідають вимогам Закону України «Про товарну біржу», у зв`язку з цим не можуть вважатися біржовими операціями та реєструватися біржами (а.с. 17-18).

Разом з тим договір був укладений 22 червня 2001 року та зареєстрований в ММБТІ за реєстровим номером 37 від 13 липня 2001 року. Протягом часу з моменту укладення та реєстрації договору купівлі-продажу питання про незаконність цього договору та порушення будь-чиїх прав не ставилось.

Враховуючи, що інші спадкоємці першої черги, написали заяви, якими відмовилися від своєї частки спадщини на користь онука, а також спадкоємці за правом представлення та ті, що мають право на обов`язкову частину відсутні, питання щодо незаконності укладеного договору не ставилось, право позивача на спадщину гарантовано державою, проте оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, на підставі статей 1218, 1220,1223, 1268 ЦК України, суд вважає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який зареєстрований 22 червня 2001 на Біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт» за №1786 та у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 13 липня 2001 року за №37.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 ,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 252, складений Вітовським районним відділом державної адміністрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16 вересня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 ;

третя особа Біржа нерухомості «Эдвайс-Консульт», адреса: вул. Лягіна, 26-А, кв. 22, м. Миколаїв, 54017, ;

третя особа - служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації, адреса: Одеське шосе, 88-Б, м. Миколаїв, 54036;

третя особа - приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснова С.М., адреса: вул. Космонавтів, 79, м. Миколаїв, 54028.

Повний текст рішення складений та підписаний 24 вересня 2021 року.

Суддя В.В. Полішко