Номер провадження: 22-ц/813/7768/21
Номер справи місцевого суду: 521/3334/21
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Гірняк Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про захист прав споживача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про захист прав споживача - визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 06 квітня 2021 року, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвали від 09.03.2021 року про залишення позовної заяви без руху, а тому відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Надано позивачеві для усунення недоліків позовної заяви строк - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснено, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений судом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Матеріалами справи також встановлено, що на виконання вимог вищевказаної ухвали районного суду від 09.03.2021 року, ОСОБА_1 на електронну адресу Малиновського районного суду було подано заяву, з усуненими недоліками, зі змісту якої вбачається, що позивачем зазначено виклад обставин, стосовно необхідності сплати судового збору за подачу вказаної позовної заяви. В поданій заяві ОСОБА_1 посилався на те, що він звернувся з позовом про захист свого права, як споживача комунальних послуг і тому на думку заявника не повинен сплачувати судовий збір в силу ЗУ «Про захист прав споживачів».

В оскаржуваній ухвалі від 06 квітня 2021 року суд першої інстанції зазначив, що окрім не сплати судового збору, ОСОБА_1 в поданій позовній заяві не вказав електронну пошту свою та відповідача, не вказав номери засобів зв`язку відповідача та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно пунктів 3, 4, 17 і 18 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар,- послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що позивач звернувся з позовом про захист свого права, як споживача комунальних послуг, і саме тому не повинен сплачувати судовий збір в силу Закону України «Про захист прав споживачів».

Вищевказане узгоджується з Постановою Верховного Суду України від 01.09.2020 року.

Як вбачається з поданої позовної заяви та заяви про усунення недоліків, позивачем було вказано як свою адресу проживання, номер засобу зв`язку, ідентифікаційний код, так і зазначено адресу, номер засобу зв`язку та навіть ЄДРПОУ відповідача, тому апеляційний суд не вбачає порушень позивачем норм ст. 175 ЦПК України.

Крім того електронна пошта та адреса зазначаються позивачем в разі їх наявності та якщо позивачу відомі такі дані про відповідача та їх не зазначення в позовній заяві не є порушенням норм ст. 175 ЦПК України та не є перешкодою для відкриття позовного провадження у справі.

Щодо не зазначення попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат позивач звертав увагу суду першої інстанції, що згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав. ОСОБА_1 не було пред`явлено іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції проявлено надмірний формалізм при вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому ухвала суду про повернення позову підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у.France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із п.1, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Отже, виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 353 та п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі касаційному оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року - скасувати, а матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про захист прав споживача направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23.09.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

Л.А. Гірняк