Дата документу 08.12.2021 Справа № 937/6918/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 937/6918/20 Головуючий у 1-й інстанції: Купавська Н.М.
Провадження №22-ц/807/3249/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Шмідта Миколи Ігоровича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ФЕМІДА» про поновлення на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ФЕМІДА» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.03.2017 він працював у ТОВ «Авто-феміда» на посаді майстра по ремонту зброї.

Наказом №4-Ктр від 05.05.2020 його було звільнено згідно п.2 ст.40 КЗпП з підстав невідповідності виконуваній роботі за станом здоров`я, оскільки у нього відсутня медична довідка для праці. Він вважає таке звільнення незаконним, оскільки відповідно затвердженого Наказом МОЗ України від 21.05.2007 №246 Порядком проведення медичних оглядів працівників певних категорій його вид роботи з ремонту зброї відсутній у цьому Переліку.

З урахуванням викладеного, просив поновити його на роботі в ТОВ «Авто-феміда» на посаді майстра по ремонту зброї, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 до дня поновлення на роботі.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Шмідт Микола Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 рокута ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що влаштовуючись на роботу у березні 2017 року ОСОБА_1 мав третю групу інвалідності, про що роботодавець був повідомлений. У 2019 році ОСОБА_1 переніс гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт). Після виходу з лікарняного, роботодавець незаконно зобов`язав ОСОБА_1 пройти медичний огляд через його агресивну та знервовану поведінку. Позивач звертався в лікарню, проте йому було відмовлено у медичному огляді через відсутність направлення від роботодавця. Після чергового лікарняного, ОСОБА_1 не було допущено до роботи через відсутність медичної довідки про придатність до роботи зі зброєю. Пізніше, ОСОБА_1 дізнався, що його звільнили. Трудову книжку до теперішнього часу йому не видали. З вищезазначеного виходить, що з боку ТОВ «Авто-Феміда» було порушено норми чинного трудового законодавства, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ТОВ «Авто-Феміда», представник Рудченко І.І. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та небгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанці ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Авто-Феміда» є товариством, що здійснює виготовлення, ремонт, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, а саме вогнепальна, пневматична зброя тощо, у зв`язку з чим кожні три роки отримує дозвіл на проведення зазначеної діяльності. Отже, на підприємство поширюється дозвільна система. Враховуючи характер виконуваної позивачем роботи, керівник ТОВ «Авто-феміда» мав право зобов`язати позивача після тривалої хвороби, з урахуванням характеру захворювання, надати медичну довідку про стан здоров`я та можливість за станом здоров`я виконувати роботу з ремонту зброї. Проте, позивач медичний огляд не пройшов, медичну довідку не надав, тому при звільненні ОСОБА_1 відповідачем не були допущені порушення трудового законодавства та здійснення з ним розрахунку, тому відсутні підстави для поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодесом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ТОВ « Авто-Феміда» займається господарською діяльністю по ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, в зв`язку з чим видано ліцензію Міністерством внутрішніх справ України № 1353 від 26.12.2016 року та отримано дозвіл № 9000225 від 07.09.2016 рокуна ремонт зброї терміном до 07.09.2022 (а.с.36-37).

Наказом № 3 Ктр від 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду майстра з ремонту зброї до ТОВ « Авто-Феміда». Після чого отримав дозвіл на поводження зі зброєю, строк якого закінчився у лютому 2020 року

Згідно затвердженого штатного розпису ТОВ «Авто-феміда» з 01 січня 2020 року на підприємстві рахується дві посади: директор підприємства та майстер з ремонту зброї (а.с.66, 67).

Позивач є інвалідом 3 групи по загальному захворюванню, інвалідність якому встановлена безстроково, йому протипоказана важка фізична праця та робота на висоті, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 10.07.2017 (а.с.6 зворот).

ОСОБА_1 перебував на лікарняному починаючи з 27.09.2019 року по 26.12.2020 року, що підтверджується листками непрацездатності про перебування на стаціонарному лікуванні, а саме: з 27.09.2019 по 07.10.2019, з 08.10.2019 по 14.11.2019, з 15.11.2019 по 20.12.2019, а також з 12.03.2020 по 23.03.2020 (а.с.77-81).

У період з 12.03.2020 по 23.03.2020 знаходження позивача на стаціонарному лікуванні, йому було встановлено діагноз: церебральний атеросклероз 2 ст., дисцикуляторна енцефалопатія 2 ст., змішаного ґенезу (постінсультна, гіпертонічна, атеросклеротична), ст.декомпенсації у вигляді вираженого цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів, зниження когнітивних функцій. ГХ 3 ст. Наслідки перенесеного ОНМК (2007, 2019р) по ішемічному типу в лівій гемисфері головного мозку у вигляді легкого правостороннього гемипареза, дизартрії (а.с.9).

Після виходу з лікарняного у грудні 2019 року ОСОБА_1 вів себе агресивно та знервовано, погрожував директору Товариства, що стало підставою звернення до Головного управління національної поліції в Запорізькій області з заявою щодо загрози життю та здоров`ю ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою з ГУ Нацполіції в Запорізькій області від 16.02.2021 року № 2678/60/04-2021 ( а.с. 58).

Наказом директора ОСОБА_2 ТОВ «Авто-Феміда» № 2-0д від 10 березня 2020 року ОСОБА_1 з 10 березня 2020 року був відсторонений від роботи зі зброєю та зобов`язано пройти медичний огляд та надати медичну довідку про придатність до роботи зі зброєю ( а.с. 38).

Наказ ТОВ «Авто_Феміда» № 2-0д від 10 березня 2020 року було отримано ОСОБА_1 16.03.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 40).

Факт отримання зазначеного наказу 16 березня 2020 року не заперечувалося ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний з даним наказом.

З 10.03.2020 по 05.05.2020 позивач не працював, медогляд не пройшов, медичної довідки керівнику не надав, наказ № 2-0д від 10 березня 2020 року в установленому законом порядку не оскаржив.

Наказом ТОВ «Авто-Феміда» від 05 травня 2020 року за № 4-Ктр позивача було звільнено з займаної посади майстра з ремонту зброї у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, п.2 ст.40 КЗпП України (відсутність медичної довідки для праці) (а.с. 6).

Листом від 05.05.2020 позивача повідомлено про необхідність отримати трудову книжку (а.с. 42).

Зазначений лист з копією наказу про звільнення № 4-Ктр від 05 травня 2020 року надіслано позивачеві 05 травня 2020 року, який він отримав 07 травня 2020 року, що підтверджується повідомленням АТ «Укрпошта» (а.с.87).

Грошові кошти, що підлягали отриманню позивачем в якості заробітної плати, переказом були надіслані позивачу 31 серпня 2020 року, але ним не отримані (а.с.44).

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Статтею 169 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про охорону праці" працівник зобов`язаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Стаття 17 Закону України "Про охорону праці" містить аналогічні положення, щодо обов`язку роботодавця організувати проведення попереднього і періодичних медичних оглядів працівників, а також передбачає, що за результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров`я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров`я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов`язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов`язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій періодичні медичні огляди проводяться з метою: своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних професійних захворювань (отруєнь), загальних та виробничо зумовлених захворювань у працівників; забезпечення динамічного спостереження за станом здоров`я працівників в умовах дії шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу; вирішення питання щодо можливості працівника продовжувати роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу; розробки індивідуальних та групових закладів охорони здоров`я та реабілітаційних заходів працівникам, що віднесені за результатами медичного огляду до групи ризику; проведення відповідних оздоровчих заходів.

Проведення попереднього (періодичних) медичного огляду здійснюється комісією з проведення медичних оглядів закладів охорони здоров`я (пункт 2.8 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій).

Пунктом 2.5 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій передбачений обов`язок роботодавця за рахунок власних коштів забезпечувати організацію проведення медичних оглядів.

Статтею 46 КЗпП України передбачено відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначеий строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інситанції ТОВ «Авто-феміда» займається господарською діяльністю по ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, в зв`язку з чим видано ліцензію /а.с.36/ та отримано дозвіл на ремонт зброї терміном до 07.09.2022 .

Отже, за специфікою своєї діяльності наТОВ«Авто-Феміда» поширюється дозвільна система.

Наказом № 3-ктр від 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду майстра з ремонту зброї до ТОВ « Авто-Феміда». Після чого отримав дозвіл на поводження зі зброєю, строк якого закінчився у лютому 2020 року.

Відповідно до п.5.1 Наказу МВС від 21.08.1998 за №622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» надання керівникам підприємств, установ, організацій, суб`єктам господарювання згоди на укладення трудових договорів на виконання робіт, пов`язаних з виготовленням, ремонтом, придбанням, зберіганням, обліком, охороною, перевезенням і використанням предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, здійснюється після перевірки таких осіб працівниками органів поліції за територією обслуговування (місця проживання таких осіб) на підставі листів керівників цих підприємств, установ, організацій, суб`єктам господарювання, які з цією метою подають до органів поліції необхідні дані (список осіб із зазначенням їхніх прізвищ, імен та по батькові, дати і місця народження і проживання, відомостей щодо попередньої трудової діяльності; медичні довідки; довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції строк дії дозволів на виготовлення, зберігання та використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття та функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, які видаються на ім`я керівників підприємств, установ і організацій, а також громалдянам, - 3 роки.

Порядок видачі медичної довідки для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 20 жовтня 1999 року № 252, відповідно до якого медична довідка для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи є єдиним документом, що видається громадянину лікувально-консультативною комісією після проведення медичного огляду з метою вирішення питання про наявність або відсутність медичних протипоказань для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи. Медичні обстеження з метою видачі медичної довідки проводяться за рахунок замовників.

Питання про видачу медичної довідки вирішується лікарсько-консультативною комісією, до складу якої входять: голова комісії ( лікар-терапевт), лікар невропатолог, лікар-отоларинголог, лікар-офтальмолог. Перелік лабораторних та функціональних обстежень включає в себе обов`язковий обсяг ( загальний аналіз крові та сечі, аналіз крові на цукор, ЕКГ, обстеження гостроти й полей зору), а також індивідуальні додаткові обстеження, що призначаються лікарями-членами лікарсько-консультативної комісії. При вирішенні питання про видачу медичної довідки обов`язково враховується результати обов`язкового профілактичного наркологічного огляду громадянина, дані щодо перебування громадянина на психіатричному обліку. При вирішенні питання про отримання медичної довідки громадянин має засвідчити свою особу ( надати паспорт), подати сертифікат про проходження обов`язкового профілактичного наркологічного огляду, довідку щодо перебування громадянина на психіатричному обліку, 2 фотокартки розміром 3х4 см, документ, що підтверджує оплату послуг, пов`язаних з видачею медичної довідки.

Медична довідка без будь-якого з указаних документів не видається ( п. п. 5, 6 Порядку)

При наявності в громадянина захворювань відповідно до Переліку медичних протипоказань для отримання дозволу ( ліцензії) на об`єкт дозвільної системи ( додаток 2) лікарсько-консультативна комісія виносить щодо наявності медичних протипоказань для отримання дозволу ( ліцензії) на конкретний об`єкт дозвільної системи. При відсутості в громадянина захворювань відповідно до вказаного Переліку лікарсько- консультативна комісія виносить висновок щодо відсутності медичних протипоказань для отримання дозволу ( ліцензії) на конкретний об`єкт дозвільної системи ( п. 8 Порядку).

Після проведення медичного огляду лікарсько-консультативна комісія видає громадянину медичну довідку із зазначенням наявності чи відсутності у нього медичних протипоказань для отримання дозволу ( ліцензії) на конкретний об`єкт дозвільної системи. Максимальний термін дії медичної довідки визначається, виходячи з даних лікарського огляду, а також терміну дії наданого громадянином сертифіката про проходження обов`язкового профілактичного наркологічного огляду ( ф.№ 140-0 ( облікова), але не може перевищувати трьох років.

Медична довідка, що підписана членами й головою лікарсько- консультативної комісії, засвідчується печаткою лікувально-профілактичного заклау ( п. 9 Порядку).

Виходячи з наведеного, майстер з ремонту зброї, тобто посада, яку займає позивач, повинен мати дозвіл на поводження зі зброєю, строк дії якого складає 3 роки та підлягає повторному отриманню відповідно до Наказу МВС України від 21.08.1998 року № 622, а для отриманн такого дозволу відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я № 252 від 10.10.1999 року «Про затвердження Порядку видачі медичної довідки про отримання дозвілу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи» слід пройти медичний огляд та отримати відповідну медичну довідку із зазначенням наявності чи відсутності у нього медичних протипоказань для тримання такого дозволу.Втрата дозволу на поводження зі зброєю чи не продовження дозволу тягне за собою припинення трудових відносин, оскільки згідно з законодавством виконання певної роботи допускається після надання в установленому порядку спеціального права, позбавлення цього права може бути підставою для звільнення праціаника з мотивів невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі з додержаням правил ч. 2 ст. 40 КЗпП України.

Отже, враховуючи характер виконуваної позивачем роботи, тривалої хвороби з урахуванням характеру захворювання, агресивної та знервованої поведінки після перенесеного захворювання, та враховуючи, що дозвіл на виконання роботи з ремонту зброї та медична довідка щодо відсутності медичних противопоказань для отримання такого дозволу були видані в лютому 2017 року терміном на три роки, тобто строк дії їх закінчився в лютому 2020 року, тому відповідно до фактичних обставин справи та діючого законодавства керівник ТОВ «Авто-феміда» мав право зобов`язати позивача надати медичну довідку із зазначенням відсутності у нього медичних противопоказань для отримання чи продовження дозволу на виконання роботи з ремонту зброї.

Вищевказані нормативні акти не зобов`язують керівника забезпечити працівника вказаною довідкою або організувати проходження медичного огляду. Більш того, позивач не надав доказів того, що він звертався до керівника з цього приводу, або йому відмовлено медичним закладом в проходженні медичного огляду без відповідного направлення роботодавця.

Наказом № 2-од ТОВ «Авто-Феміда» від 10 березня 2020 року ОСОБА_1 було відсторонено від роботи з 10 березня 2020 року та зобов`язано надати медичну довідку.

Належних та беззаперечних доказів того, що позивач ОСОБА_1 намагався отримати медичну довідку, а йому було відмовлено, останній суду не надав.

Доказів звернення позивача до ТОВ «Авто-Феміда» з відповідними заявами про неможливість отримати медичної довідки в медичних закладах охорони здоров`я, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, посилання апеляційної скарги про те, що відповідач зобов`язаний забезпечити йому проходження медичного огляду не заслуговують на увагу, крім того, ОСОБА_1 жодного разу не звертався будь-яким способом до ТОВ « Авто-Феміда» з проханням чи вимогою про забезпечення проходження медичного огляду, здійснення оплати чи з іншими питаннями. Матеріали справи також не містять доказів про те, що позивач намагався пройти медичний огляд, а йому створювалися перепони з цього питання.

З 10 березня 2020 року по 05 травня 2020 року позивач не працював, медогляд не пройшов, довідки керівнику не надав.

Наказ ТОВ «Авто-Феміда» № 2-0д від 10 березня 2020 року про відсторонення ОСОБА_1 від роботи з 10 березня 2020 року та пройти медичний огляд і надати медичну довідку про придатність до роботи зі зброєю, позивач в установленому законом порядку не оскаржив.

У відповідності до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Копію наказу про звільнення надіслано позивачеві 05 травня 2020 року , та отримано ОСОБА_1 07 травня 2020 року, що підтверджується повідомленням АТ «Укрпошта» /а.с.87/.

Листом від 05 травня 2020 року позивача повідомлено про необхідність отримати трудову книжку та грошові кошти належні йому при звільненні, але зазначений лист залишився без реагування. Грошові кошти, що підлягали отриманню позивачем в якості заробітної плати, переказом були надіслані йому 31 серпня 2020 року, але ним не отримані /а.с.44/, тобто всі вимоги трудового законодавства керівником товариства дотримані.

Відповідно до акту інспекційного відвідування ТОВ «Авто-Феміда» ГУ Держпраці у Запорізькій області за зверненням ОСОБА_1 компетентним органом порушень законодавства про працю при його звільненні також не встановлено (а.с.51-55).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 відповідачем було додержано всі вимоги діючого трудового законодавства та відсутні підстави для поновлення його на роботі та оплату вимушеного прогулу.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин і, встановивши, що медичний огляд ОСОБА_1 не пройшов, медичну довідку із зазначенням наявності чи відсутності у нього медичних протипоказань для отримання дозволу на конкретний об`єкт дозвільної системи, а саме на продовження роботи з ремонту зі зброєю не надав, тому наявні підстав вважати, що наказ № 4-Ктр від 05 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України відповідає вимогам чинного законодавства України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно затвердженого до штатного розпису ТОВ «Авто-феміда» з 01.01.2020 року на підприємстві рахується дві посади: директор підприємства та майстер з ремонту зброї ( а.с. 66, 67), тому у відповідача була відсутня можливість перевести позивача на іншу роботу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Шмідта Миколи Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 14 грудня 2021 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.