Справа № 522/8355/21
Провадження № 2-н/522/2568/21
УХВАЛА

16 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку чи доходів, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року, постановленою під головуванням судді Федчишеної Т. Ю., відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заявник просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дитину у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку чи доходів, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та без зазначення, що їх розмір не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а відтак суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 грудня 2021 року указана справа передана на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним заявити самовідвід від її розгляду на підставі наступного.

Згідно з частиною першою статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у ч. 2 ст. 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно до підпунктом 2 пункту 21 Розділу VIII «Автоматизований розподіл судових справ між суддями» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02 березня 2018 року № 17 (зі змінами та доповненнями) передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження, відкриття провадження у справі про банкрутство, відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, перехід до наступної судової процедури, затвердження плану санації, визнання недійсними правочинів, укладених боржником, результати розгляду грошових вимог кредиторів, звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, результати розгляду скарг на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого, закриття провадження у справі про банкрутство; постанов про визнання боржника банкрутом) та ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи.

За змістом Розділу ІІ «Наказне провадження» ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суддя видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У зв`язку з тим, що суддя Федчишена Т. Ю. ухвалою від 21 травня 2021 року про відмову у видачі судового наказу розглянула заяву ОСОБА_1 та вирішила справу по суті пред`явлених вимог із ухваленням остаточного судового рішення (ухвала про відмову у видачі судового наказу), то після скасування указаної ухвали суддя не може брати повторно участь у новому розгляді заяви про видачу судового наказу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

З підстав, зазначених у статті 37 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід (ч. 1 ст. 39 ЦПК України).

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід від розгляду указаної справи.

Керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 37, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву судді Федчишеної Т. Ю. про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину у справі № 522/8355/21 - задовольнити.

Матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину (справа № 522/8355/21 провадження № 2-н/522/2568/21) передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для подальшого розподілу у порядку встановленому ч. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Федчишена