Справа № 141/472/21
Провадження № 22-ц/801/1950/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 рокуСправа № 141/472/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Ковальчука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 року про повернення заяви заявнику, постановлену суддею Климчуком С.В., дата складення повного тексту невідома, в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила: - поновити їй право на подання заяви про скасування судового наказу, виданого 26 травня 2021 року Оратівським районним судом Вінницької області у справі №141/135/21, за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості за послуги з розподілу природнього газу в сумі 331,57 грн та судового збору в сумі 227 грн; - скасувати даний судовий наказ.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 13 липня 2021 року про скасування судового наказу від 26 травня 2021 року по справі №141/472/21 повернуто боржнику.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати цей наказ.

В скарзі зазначає, що як встановлено судом в оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_1 отримала судовий наказ 04.06.2021, однак, копію судового наказу передав їй її син 30.06.2021, який проживає з сім`єю в сусідньому селі і довіреності на отримання для неї судового наказу вона не давала. Копію судового наказу із заявою стягувача поштою рекомендованим листом вона не отримувала, поштового конверта у неї немає, підпис в повідомленні не її. Судом не дотримано вимоги п. 1 ст. 169 ЦПК України. На підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України і фактичних даних, просить вважати, що днем отримання судового наказу є 30.06.2021. Клопотання про поновлення строку вона виклала в заяві від 13.07.2021.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказані норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, встановивши, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не містить належних доказів поважності причин пропуску строку для подання заявником заяви про скасування судового наказу, внаслідок чого суд позбавлений можливості перевірити поважність причин пропуску строку боржником, прийшов до висновку про повернення на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України заяви боржника про скасування судового наказу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

До заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті (п. 3 ч. 5 ст. 171 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 171 ЦПК України зазначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2021 Оратівським районним судом Вінницької області за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор Газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованості за послугу розподілу природного газу у розмірі 331,57 грн, а також судового збору в розмірі 227,00 грн. (а.с.14).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія судового наказу була отримана ОСОБА_1 04.06.2021 (а.с.9 а).

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У поданій заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначила, що копію судового наказу вона отримала 30.06.2021, однак, у матеріалах справи міститься єдиний і належний доказ отримання заявником копії судового наказу це рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 04.06.2021. Тому перебіг строку для подання ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу розпочався 05.06.2021 та закінчився 21.06.2021 (з урахуванням того, що останній день для подання заяви припав на 19.06.2021, який є вихідним днем).

Заява про скасування судового наказу подана ОСОБА_1 13.07.2021, тобто з пропуском визначеного ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, за змістом статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 просила поновити строк для подання такої заяви, при цьому жодних поважних причин, з яких вона пропустила строк, нею зазначено не було.

Встановивши, що ОСОБА_1 мотивованих підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу не навела, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення її заяви, правильно застосувавши положення статті 170, 171 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію судового наказу із заявою стягувача про видачу судового наказу засобами поштового зв`язку вона не отримувала, поштового конверта у неї немає та підпис в повідомленні не її, а судовий наказ передав їй 30.06.2021 її син, який проживає з сім`єю в сусідньому селі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

У ч. 6 ст. 272 ЦПК України зазначено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

На виконання вимог ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд першої інстанції в день видачі судового наказу - 26.05.2021 направив його копію на адресу ОСОБА_1 , що слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У графі «розписка в одержані» міститься підпис про вручення (а.с.9 а).

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи повідомленню про вручення поштового відправлення, колегія суддів бере до уваги Правила надання послу поштового зв`язку, затверджені постановою КМ України від 05.03.2009 № 270, які передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень та за змістом яких перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку.

Добросовісне виконання працівниками оператора поштового зв`язку акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків, у цьому випадку, презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №1519/2-4031/11 та від 24 травня 2021 року у справі №565/875/19.

Колегія суддів критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що підпис у рекомендованому повідомленні їй не належить, оскільки в суду відсутні підстави ставити під сумнів належність підпису у заяві ОСОБА_1 .

Також не беруться до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що копію судового наказу отримав її син, оскільки заявник зазначила, що її син живе в сусідньому селі, однак, судовий наказ направлено та вручено в с. Животівка, де і проживає ОСОБА_1 . Доказів на підтвердження місця проживання сина ОСОБА_1 не надала, і не надала доказів на підтвердження факту передачі їй 30.06.2021 копії судового наказу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що частиною 3 статті 130 ЦПК України (порядок вручення судових повісток) визначено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.9а) не містить відомостей про те, що поштову кореспонденцію було вручено за довіреністю іншій особі, ніж тій, яка зазначена адресатом в повідомленні.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 отримала судовий наказ саме 30.06.2021, а не 04.06.021, як було встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а висновки суду першої інстанції щодо повернення заяви заявникові відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.В. Ковальчук