Провадження № 2/752/3055/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.07.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Потапенко Д.І,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача про зняття арешту, накладеного на його нерухоме майно.

Свої позовні вимогиобґрунтовує тим, що у провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходились виконавчі провадження №7833749, №14525602, №24734590 відносно позивача.

Позивач зазначає, що у серпні 2020 року йому стало відомо, що 24.06.2011 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було винесено постанову №865/8 про арешт усього нерухомого майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

В подальшому, відповідач повідомив позивачу, що вищевказана постанова була винесена в рамках виконавчого провадження відкритого за заявою стягувача КП «Спецжитлофонд», згідно заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17.04.2007 року, по справі №2-1048/07.

07.08.2020 року позивач сплатив усі платежі, які надав в підтвердження до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому позивача було повідомлено, що усі відкриті виконавчі провадження відносно позивача завершено, проте жодне із них не містило оскаржуваної постанови №865/8.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.08.2020 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. З заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.04.2007 року, по справі №2-1048/07, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь КП «Спецжитлофонд» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 949,13 грн, держмито 51,00 грн солідарно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, відповідно до квитанцій №19, 20, 21, 22 від 07.08.2020 року, сплачено на рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) платежі на загальну суму 1579,10 грн.

Відповідно до довідки №30 від 07.08.2020 року, виданої КП «Спецжитлофонд», заборгованість ОСОБА_1 , відповідно до виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2008 року, по справі №2-1048/7, сплачена в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з майна і відповідно до листа Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №1308/9 від 12.08.2020 року, усі відкриті виконавчі провадження відносно позивача завершено, проте жодне із них не містило оскаржуваної постанови №865/8.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен мас право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, оскільки рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17.04.2007 року, по справі №2-1048/07, виконано позивачем в повному обсязі, а перед КП «Спецжитлофонд» у позивача відсутня заборгованість та закриті усі виконавчі провадження, тому арешт накладений постановою №865/8 підлягає зняттю.

Крім того, арешт майна мас тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена певними часовими рамками, а після припинення процедури, в зв`язку з якою накладено арешт, відповідне втручання право користування та розпоряджання власником своїм майном фактично набуває свавільного характеру, заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення.

Саме тому, позовні вимоги до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту, накладеного на нерухоме майно, є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту- задовольнити.

Зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою від 24.06.2011 року №865/8 Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві (ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: