Справа № 450/441/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1282/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Жукровська Х.І.,

з участю - представника апелянта адвоката Перетятька М.В., представника позивача адвоката Медвідь В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою UAB "EuroLegal Partners" на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року, постановлену в складі головуючого - судді Кукса Д.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора Київської міської філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Мироненка Дмитра Олександровича, ТзОВ "РЕАЛ ЕСТЕЙТ ЦЕНТР", Закритого акціонерного товариства UAB "EuroLegal Partners", третя особа:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію припинення обтяжень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та повернення сторін у попереднє становище,

В С Т А Н О В И Л А:

в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора Київської міської філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Мироненка Дмитра Олександровича, ТзОВ "РЕАЛ ЕСТЕЙТ ЦЕНТР", Закритого акціонерного товариства UAB "EuroLegal Partners", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію припинення обтяжень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та повернення сторін у попереднє становище.

Разом з вказаним цивільним позовом до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 вжито заходи забезпечення позову до набранням рішенням у даній цивільній справі законної сили шляхом:

- накладення арешту на житловий будинок загальною площею 317,4 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36) та земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:001:0273 (реєстраційний номер: 36), що зареєстровані за закритим Акціонерним Товариством UAB «EuroLegal Partners».

- накладення арешту на житловий будинок загальною площею 535,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36) та земельну ділянку площею 0, 3624 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:002:0740 (реєстраційний номер: 36), що зареєстровані за закритим Акціонерним Товариством UAB «EuroLegal Partners».

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо такого нерухомого майна: на житловий будинок загальною площею 317,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36) та земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:001:0273 (реєстраційний номер: 36);

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майн, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо такого нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 535, 9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36) та земельну ділянку площею 0, 3624 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:002:0740 (реєстраційний номер: 36).

Не погоджуючись з даною ухвалою, UAB "EuroLegal Partners" оскаржило таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. UAB "EuroLegal Partners" набуло право власності на житловий будинок, загальною площею 535, 9 кв.м. та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:002:0740, що розташовані за адресою : АДРЕСА_2 за відплатним договором. Відтак, заходи забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою є неспівмірними із заявленими позовними вимогами та є передчасними, вжиття таких заходів призведе до порушення принципу щодо справедливого та ефективного балансу інтересів сторін. Вважають, що UAB "EuroLegal Partners", відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, має право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Звертають увагу на те, що з грудня 2018 року і до сьогоднішнього дня апелянт не здійснював жодних дій щодо відчуження зазначеного активу, що свідчить про відсутність перешкод для виконання потенційного рішення у разі задоволення позову. Із прийняттям оскаржуваної ухвали, UAB "EuroLegal Partners" не має можливості відображати в балансі товариства зазначене нерухоме майно та очікувати на позитивний баланс. У зв`язку з цим, створюються перешкоди для отримання кредитів від фінансових установ, участі в різноманітних тендерних закупівлях, що в свою чергу суттєво впливає на господарську діяльність товариства. Відтак, мета з якою створене товариство, з накладенням арешту та заборон, унеможливлює отримання прибутків від господарської діяльності. На думку апелянта, позивач не надав належних та допустимих доказів існування ризику неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, а суд першої інстанції не надав оцінки відсутності зв`язку між предметом позову та заходами забезпечення позову .

Просять ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині першій та другій статті 149 ЦПК України, зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

З огляду на предмет позову, суб`єктний склад учасників справи, зокрема, наявність серед відповідачів нерезидента. Який є кінцевим власником нерухомого майна, набутого за оспорюваними позивачем договорами, встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такий захід забезпечення позову, як арешт належного одному із відповідачів майна відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Проте, колегія суддів не може погодитись із застосуванням у даній справі судом першої інстанції такого заходу забезпечення позову, як заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо майна, на яке судом накладено арешт.

Відповідно до стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього.

Кожний розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості, зокрема, про обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що означає заборону користуватись чи розпоряджатись цим майном.

При цьому, згідно із частиною другою статті 27 цього Закону державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі, зокрема рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відтак, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, застосований згідно із оскаржуваною ухвалою, означає встановлення обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що відповідно встановлює заборону розпоряджатись цим майном, а компетентним органам вчиняти реєстраційні дії та вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо такого майна.

У цьому зв`язку, оскаржувана ухвалу в частині встановлення заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій підлягає скасуванню, з ухвалення у цій частині нової про відмову у застосуванні цього виду забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги в частині накладення арешту не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено, що накладення арешт на майно, правомірність набуття якого оспорюється позивачем, перешкоджає господарській діяльності відповідача, який є кінцевим власником такого майна, та не порушує його права власності на таке майно.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу в часині вжиття заходів заборони вчиняти реєстраційній дії скасувати, з постановленням в цій часині нової про відмову у їх застосуванні, а в решті оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу UAB "EuroLegal Partners" задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майн, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо такого нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 535,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36) та земельну ділянку площею 0, 3624 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:002:0740 (реєстраційний номер: 36), житловий будинок загальною площею 317,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36) та земельну ділянку площею 0,14 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:001:0273 (реєстраційний номер: 36) скасувати, та в цій частині постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову у цій частині.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2021 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич