КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, про визначення способів участі у вихованні дитини та встановлення графіка зустрічей з дитиною,-

УСТАНОВИВ:

у серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення способу виховання та спілкування батька з його малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.10.2017 по цивільній справі №756/8253/16-ц місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з матір'ю - ОСОБА_3 .

Протягом останнього року відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з його сином та його вихованні, у звязку із чим позивач змушений звернутись до суду для визначення йому способу виховання та спілкування з його малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зустрічей, а саме:

-1 (перша) та 3 (третя) неділя кожного місяця дитина ОСОБА_6 проживає у позивача з п`ятниці з 17-00 год. до неділі 18-00 год.;

- канікулярні та святкові дні дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає порівну, як з матір`ю так і з позивачем, ОСОБА_1 ;

- проведення спільного відпочинку з сином протягом десяти днів в червні, липні, серпні, один раз кожного року.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року позов задоволено частково.

Визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- у формі зустрічей першу та третю суботу кожного місяця з 10 години до 20 години, першу та третю неділю кожного місяця з 10 години до 20 години - без присутності матері;

- спільний відпочинок ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом десяти днів влітку кожного року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представниками сторін подано апеляційні скарги.

Так, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Решнюк А.В. в доводах апеляційної скарги посилається на невідповідність оскаржуваного рішення інтересам неповнолітньої дитини та порушення прав батька. Вважає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не дав належної оцінки триваючому конфлікту між батьками, у зв`язку із чим спілкування батьків в присутності дитини може негативно відображатися на ній. Апелянт звертає увагу суду на необхідність дотримання принципу рівності прав батьків у вихованні дитини та принципу забезпечення найважливіших інтересів дитини, яким буде відповідати саме той спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні сина, який викладений у позові. Посилаючись на викладене, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким визначити ОСОБА_1 спосіб виховання та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зустрічей:

-1 (перша) та 3 (третя) неділя кожного місяця дитина ОСОБА_6 проживає у позивача з п`ятниці з 17-00 год. до неділі 18-00 год.;

- канікулярні та святкові дні дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає порівну, як з матір`ю так і з батьком, ОСОБА_1 ;

- проведення спільного відпочинку з сином протягом десяти днів в червні, липні, серпні, один раз кожного року.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Корінна Н.М. у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати у повному обсязі та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зокрема, на обґрунтування вимог апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що звертаючись до суду з вказаним позовом, відповідач переймався виключно своїм емоційним станом та особистим життям, а не станом здоров`я, емоційними хвилюваннями, моральним станом та особистим життям дитини - сина ОСОБА_6 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції не дав належної оцінки. Вказує, що судом першої інстанції однобічно взято до уваги лише докази з боку позивача та проігноровано докази відповідача.

Судом не враховано обставини, які встановленні рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року у цивільній справі №756/8253/16-ц, яким місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено із його мамою - ОСОБА_3 , а от батькові - ОСОБА_1 в задоволенні вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Звертає також увагу суду апеляційної інстанції на результати досліджень психоемоційного стану дитини від 13.11.2019 року, якими встановлено відношення дитини до батька.

Представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Корінною Н.М. також подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому посилається на безпідставність наведених представником позивача доводів, звертає увагу апеляційного суду на несплату позивачем аліментів на виконання судового наказу, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 25.05.2018 року, просить залишити апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Решнюк А.В. без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Решенюк А.В. підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Висловили заперечення проти задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність її доводів.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Корінна Н.М. в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача, підтримавши апеляційну скаргу, подану адвокатом Корінною Н.М. в інтересах відповідача.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційних скарг, доходить висновку, про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 без задоволення та часткове задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини.

Сторони у даній справі мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 02.12.2008.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27.10.2017 у справі № 756/8253/16-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_3 .

Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проживає з матір`ю.

Наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2018 по справі №760/13523/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З листів Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради від 14 березня 2018 року № 20-07/56, Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.02.2018 № 108/24/В-226-589 вбачається, що позивачем було подано заяви щодо чинення перешкод у спілкуванні з його малолітнім сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

У письмових поясненнях, наданих Службі у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.02.2018 ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 не цікавиться життям сина, не з`являється у школі, не відвідує батьківських зборів, та звернень відносно встановлення порядку зустрічей з сином від позивача не надходило.

Також встановлено, що рішенням Виконовчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 04.09.2018 № 457 за заявою позивача визначено ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , години спілкування з його малолітнім сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає окремо від нього, разом з матір`ю ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: систематичні побачення перші і треті вихідні дні місяця, за місцем проживання дитини, починаючи з 10:00 год. до 18:00 год. включно, за умови попередньої домовленості з матір`ю дитини ОСОБА_3 .. Можлива зміна днів та годин спілкування - за домовленістю між батьками. Окрім того, батьку надається можливість брати дитину на 10 днів в червні, липні, серпні, один раз щороку, в літній період, та на 1 тиждень в зимовий канікулярний період - з метою оздоровлення та відпочинку.

Орган опіки та піклування Бучанської міської ради у своєму висновку від 19.11.2019 зазначив, що вважає за доцільне, щоб малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1., спілкувався з батьком, ОСОБА_1 , за таким графіком: систематичні побачення перші і треті вихідні дні місяці, за місцем проживання дитини, починаючи з 10:00 год. до 18:00 год. включно, за умови попередньої домовленості з матір`ю дитини ОСОБА_3 . Можлива зміна днів та годин спілкування - за домовленістю між батьками. Окрім того, батьку надається можливість брати дитину на 10 днів в червні, липні, серпні, один раз щороку, в літній період, та на 1 тиждень в зимовий канікулярний період - з метою оздоровлення та відпочинку, який затверджено рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 766 від 19.11.2019.

21 січня 2020 року за зверненням ОСОБА_3 було переглянуто висновок органу опіки та піклування Бучанської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 19.11.2019 № 766. У зв`язку з чим, органом опіки та піклування Бучанської міської ради було надано висновок про те, що вважає за доцільне, щоб малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1., спілкувався з батьком, ОСОБА_1 , за таким графіком: систематичні побачення перші і треті вихідні дні місяці, за місцем проживання дитини, починаючи з 10:00 год. до 18:00 год. включно, за умови попередньої домовленості з матір`ю дитини ОСОБА_3 та у її присутності. Можлива зміна днів та годин спілкування - за домовленістю між батьками. Окрім того, батьку надається можливість брати дитину на 10 днів в червні, липні, серпні, один раз щороку, в літній період, та на 1 тиждень в зимовий канікулярний період - з метою оздоровлення та відпочинку, який затверджено рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 33 від 21.01.2020.

З грудня 2016 року по теперішній час позивач працює заступником директора ТОВ «Прогрес-1» та має постійний дохід.

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно. Мешканці будинку АДРЕСА_3 повідомили, що конфліктів та сварок з гр. ОСОБА_1 у них не виникало, алкогольними напоями даний громадянин не зловживає, громадський порядок та спокій не порушує (характеристика, надана Оболонським управлінням поліції від 08.11.2016).

Згідно відповіді на адвокатський запит № 39 від 30.01.2018, наданої начальником Шевченківського УП ГУ НП у м Києві Приступою Г. Л., ОСОБА_1 в державному розшуку не перебуває, ухвала суду про надання дозволу на обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не надходила на виконання.

Вирішуючи вказаний спір та визначаючи порядок участі батька у вихованні сина, суд першої інстанції виходив із того, що такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить йому, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме можливості дитини у повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити його психоемоційний стан. При цьому, суд вважав за доцільне проведення побачень дитини з батьком у запропонованому органом опіки та піклування порядку без присутності матері, оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в контексті доводів та вимог апеляційних скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", рішення від 11липня 2017 року у справі "М. С. проти України").

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Статтею 157 СК Українипередбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з б атьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч.1, 2 ст.159 СК України).

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема щодо способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається.

Частиною 6 статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи вказані обставини та те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та встановлення порядку побачень батька з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першоїінстанції щодо встановленого графіку побачень батька ОСОБА_1 з сином у формі зустрічей першу та третю суботу кожного місяця з 10 години до 20 години, першу та третю неділю кожного місяця з 10 години до 20 години - без присутності матері; а також спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом десяти днів влітку кожного року, оскільки таких порядок зустрічей може бути обтяжливим як для дитини, так і для обох батьків.

Так, при проведенні визначених судом першої інстанції зустрічей, батько повинен буде організувати свій час так, щоб забирати сина о 10:00 ранку в кожну першу та третю суботу, повертаючи о 20:00 вечора того ж дня. І на наступний день, у неділю, аналогічно.

З точки зору зручності організації таких зустрічей як для обох батьків, так і для дитини, апеляційний суд вважав би правильним надати можливість проводити батьку із сином спільно час починаючи з 10:00 ранку кожної першої та третьої суботи місяця і до 20:00 кожної першої та третьої неділі місяця.

Крім того, виділяючи позивачу ОСОБА_1 для проведення спільно із сином лише 10 днів літніх канікул, суд першої інстанції залишив поза увагою, що такий порядок участі батька у спілкування з дитиною призведе до порушення принципу рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні та порушення права ОСОБА_1 на спілкування та виховання дитини на рівних правах з її матір`ю.

Ураховуючи інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим його розпорядку дня, стан здоров`я, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, незаперечне право батька на спілкування з сином, його активне та стабільне бажання брати участь у його вихованні та спілкуванні з ним, наявність конфлікту між батьками та неможливість самостійно дійти згоди у вихованні дитини, відсутність обставин, які б могли бути підставою для обмеження права батька на спілкування з дитиною, та те, що особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив, колегія суддів доходить висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, та встановлення графіку спілкування у формі зустрічей з 10:00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 20:00 години кожної першої та третьої неділі місяця - без присутності матері; спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 21 дня літніх та 7 днів зимових шкільних канікул, а також протягом тривалості весняних шкільних канікул, щорічно без участі матері».

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 , то вони фактично зводяться до обставин, які були предметом розгляду цивільної справи №756/8253/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для встановлення порядку побачень батька з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Суд першої інстанції ухвалив рішення неповно з`ясувавши обставин, що мають значення для справи, без належного дослідження поданих сторонами доказів, та без додержання норм матеріального права, у зв`язку з наведеним, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21 травня2021 року в частині вирішення позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином підлягає зміні з урахуванням висновків, сформульованих у цій постанові.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

« - у формі зустрічей з 10:00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 20:00 години кожної першої та третьої неділі місяця - без присутності матері;

- спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 21 дня літніх та 7 днів зимових шкільних канікул, а також протягом тривалості весняних шкільних канікул, щорічно без участі матері».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.