Ухвала

15 грудня 2021 року

місто Київ

справа № 359/924/20

провадження № 61-20230ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Куницький Віталій Васильович,

про визнання недійсними свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на частку у праві на домоволодіння та земельну ділянку, визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не долучено докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом оскаржуваних рішень ОСОБА_1 у січні 2020 року звернулася до суду із позовом з вимогами про:

- визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, складені на користь позивача на домоволодіння та земельну ділянку;

- визнання недійсними свідоцтв про право власності, складені на користь відповідача на домоволодіння та земельну ділянку;

- скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у праві на домоволодіння та 1/2 частку у праві на земельну ділянку;

- визнання за позивачем право власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0, 162 га, з кадастровим номером :03:006:0101 за цією ж адресою.

Отже, у справі № 359/924/20 позов подано із трьома вимогами немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру.

ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2 102 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з якою звернулася у 2020 році фізична особа у цій справі, становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 80 грн).

За правилом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, за подання позову щодо вимог немайнового підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 522, 40 грн (840, 80 х 3).

Втім, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції не містять відомостей про вартісну грошову оцінку спірних домоволодіння та земельної ділянки заявник, відповідно до частини першої статті 176 ЦПК України, має самостійно визначити вартість спірного майна, здійснити сплату судового збору відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на календарний рік, у якому подано позов фізичною особою з урахуванням визначеного Верховним Судом розміру судового збору за вимоги немайнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ІІ. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

За змістом рішення суду апеляційної інстанції це рішення ухвалено 21 вересня 2021 року, повний текст складено 27 вересня 2021 року, касаційна скарга на зазначене рішення подана 09 грудня 2021 року, отже із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки копію рішення суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку не отримувала, адвокат ознайомилася із зазначеним рішенням у суді першої інстанції 10 листопада 2021 року, про що свідчить відмітка у справі.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку доводів щодо ненаправлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку оскаржуваного рішення ОСОБА_1 або доказів неотримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанцій про відсутність в матеріалах справи доказів направлення Київським апеляційним судом оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку або доказів на підтвердження отримання заявником цього рішення.

Також заявнику потрібно надати докази на підтвердження дати отримання (ознайомлення) адвокатом у приміщенні суду першої інстанції постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року.

Отже, на підтвердження поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник має надати не лише докази на підтвердження ознайомлення адвокатом із матеріалами справи означеного ним дня, а й докази неможливості отримання безпосередньо заявником цього рішення з часу складання 27 вересня 2021 року повного тексту рішення суду апеляційної інстанції та звернення 09 грудня 2021 Року до Верховного Суду, з урахуванням того, що зазначене рішення оприлюднено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 30 вересня 2021 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Куницький Віталій Васильович, про визнання недійсними свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на частку у праві на домоволодіння та земельну ділянку, визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний