Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу, в порядку окремого провадження, за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 13.09.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.09.2021 року.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Свою заяву мотивують тим, що 27 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.12.2014р. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 . Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис за №328.

Разом із тим заявники вказують, що протягом останніх двох (2) років сімейне життя між ними (подружжям) погіршилося, та ,що вони дійшли висновку, що кожен із них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

При цьому заявники зазначають, що ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_5 , що підтверджується договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, від 18 серпня 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом УМНО Семен Є.В. та зареєстровано у реєстрі за № 596 (копія додається), згідно з яким наша спільна дитина буде проживати з матір`ю - ОСОБА_2 .

Також , як вказано у заяві, ними було підписано договір про сплату аліментів на їх спільну дитину - ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом УМНО Семен Є.В. та зареєстровано у реєстрі за № 597, згідно з яким батько ОСОБА_1 зобов`язується щомісяця сплачувати аліменти на спільну дитину - ОСОБА_5 у розмірі 3 138, 00 гривень. Спору щодо розподілу спільно набутого майна між ними, як вказують заявники немає.

Враховуючи наведене, на підставі статей 24, 105, 109, 113, 115 Сімейного Кодексу України,

статей 293, 294 ЦПК України, заявники просять суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.12.2014 р.

В судове засідання заявники не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від заявника ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності просить заяву задоволити.

Від заявника ОСОБА_2 , надійшла заява про розгляд справи за його відсутності просить заяву задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно частин 2 та 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 27 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.12.2014р., на підтвердження вказаному до позовної заяви додано оригінал свідоцтва про шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 березня 2017 року, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис за №328, копія якого додана до матеріалів справи.

Разом із тим, у зв`язку із тим, що протягом останніх двох (2) років сімейне життя між ними (подружжям) погіршилося, вони дійшли висновку, що кожен із них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Так, подружжя звернулося до суду із даною заявою оскільки бажає розірвати шлюб.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки заявники наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Разом із тим, згідно наданих до заяви доказів на вимогу ст.109 СК. Так, подружжя досягло згоди у наступному: а саме щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_5 , що підтверджується договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, від 18 серпня 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом УМНО Семен Є.В. та зареєстровано у реєстрі за № 596 , згідно з яким дитина буде проживати з матір`ю - ОСОБА_2 ; про сплату аліментів на дитину - ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом УМНО Семен Є.В. та зареєстровано у реєстрі за № 597, згідно з яким батько ОСОБА_1 зобов`язується щомісяця сплачувати аліменти на спільну дитину - ОСОБА_5 у розмірі 3 138, 00 гривень.

Окрім того, згідно заяви у подружжя відсутній майновий спір.

При розгляді справи про розірвання шлюбу суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя, як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Як вбачається з матеріалів справи заявники усвідомили всі можливі наслідки розірвання шлюбу між ними та бажають розірвати шлюб між собою, адже це не суперечить їх дійсній, внутрішній волі, як сторонам у шлюбі.

Враховуючи вищевикладене, суд з`ясувавши, що бажання сторін відповідають їх волі, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини, перевіривши умови письмового договору передбаченого ч. 1, 2 ст. 109 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб має бути розірваний.

Таким чином спільна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 104,109 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.12.2014р. розірвати.

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . (Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош