УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

07.12.2021р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

за участю секретаря Щербань А.А.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портної Анни Сергіївни у виконавчому провадженні ВП 65079648, стягувач: ОСОБА_2 ,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із даною скаргою, в якій із урахуванням додатків просить:

-Визнати дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портної Анни Сергіївни такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про державну службу»;

-Визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів вих. № 66890 від 06.09.2021 року таким, що суперечить вимогам рішення Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року з внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року змінами;

-Зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портну Анну Сергіївну проводити повне та неупереджене виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року з внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року змінами, забезпечивши зменшення розміру аліментів у натуральному обчисленні одиницях виміру, у яких проводиться розрахунок заборгованості (гривнях) від розміру аліментів, встановлених Судовим наказом №766/4873/19 та провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №65079648, врахувавши зазначені в цьому пункті вимоги рішення суду;

- Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження божника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії вих. № 66909 від 06.09.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами вих. № 66912 від 06.09.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання вих. № 66908 від 06.09.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України вих. № 66905 від 06.09.2021 року;

-Зобов`язати начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) притягнути державного виконавця Портну Анну Сергіївну до дисциплінарної відповідальності за недбале відношення до своїх службових обов`язків;

-Визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів вих. № 1700 від 12.03.2021 року таким, що повністю відповідає вимогам рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року за період з березня 2019 року по лютий 2021 року;

-Зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портну Анну Сергіївну при проведенні розрахунку заборгованості враховувати, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/11959/19 від 27.09.2019 року набрало законної сили 24.02.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.09.2021 року вих. № 69748, з підстав наведених у скарзі;

-Поновити пропущені, не з його вини, строки оскарження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.09.2021 року вих. № 66892;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.09.2021 року вих № 66892;

-Поновити пропущені, не з його вини, строки оскарження постанови про арешт коштів божника від 06.09.2021 року вих. № 66932;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2021 року вих. № 66932.

Мотиви скарги зводяться до незгоди заявника з рішенням суду. Вважає, що сума аліментів, яка нараховується за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 року повинна бути меншою, чим сума, яка нараховувалась за судовим наказом від 03.06.2019 року, оскільки в рішенні суду зазначено про зменшення розміру аліментів. Вважає, що нарахована заборгованість виникла не з його вини, оскільки відбувалось апеляційне оскарження ухвали суду, судове рішення суду апеляційної інстанції було надано державному виконавцю.

У додатку до скарги, заявник стверджує про порушення державним виконавцем Портною А.С. вимог закону Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про державну службу». Наводить цитування відповіді державного виконавця, зазначає, що виконання судового наказу та судового рішення можливо тільки в примусовому порядку. Зазначає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла внаслідок колізії та недбалого виконання державним виконавцем своїх обов`язків та упередженим ставленням до нього. Зазначає, що, відповідно до відмітки на судовому рішенні та ухвалі Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року, судове рішення набуло законної сили 24.02.2021 року, тому саме з цієї дати повинно відбуватись нарахування.

У додатку до скарги (2) заявником зазначено, що невчасно направлені на його адресу постанови, винесені державним виконавцем. Не був ознайомлений належним чином із постановою від 06.09.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, просить поновити строк звернення до суду для оскарження даної постанови. Постанови від 21.09.2021 року про скасування постанов від 06.09.2021 року вважає, що підтверджують факт незаконності винесення таких постанов.

У додатку до скарги (3) викладення обставин зводиться до незгоди заявника з відзивом. Також зазначає, що ним відкрито депозит на навчання його доньки.

У додатку до скарги (4) зазначає про наявність постанови про арешт коштів боржника, просить поновити строк звернення до суду для оскарження даної постанови. Зазначає, що не зроблено розрахунок на підставі його заяви.

У відзиві на скаргу зазначено про непогодження з обставинами, викладеними в скарзі. Зазначено, що перебуває в установі на примусовому виконанні виконавче провадження №65079648. Зазначено, що 19.04.2021 року від стягувача надійшла заява про виконання судового рішення від 27.09.2019 року і ухвали суду від 30.03.2021 року у справі № 766/11959/19 та про здійснення розрахунку на підставі наданих документів за весь час. Розрахунок заборгованості від 23.04.2021 року здійснено як для непрацюючого, у зв`язку із відсутністю документів з роботи боржника. Розрахунок №66890 здійснено 06.09.2021 року, який відповідач вважає вірним. У задоволенні скарги просить відмовити.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу з підстав, в ній зазначених, просив задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Дніпровського районного відділу ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Клочко О.П. зазначила, що вимоги скарги визнає частково. А саме, зазначила, що нарахування заборгованості буде проводити з дати набуття рішенням суду чинності, тобто з 24.02.2021 року. Також зазначила, що державний виконавець Портна А.С. не веде дане виконавче провадження на теперішній час.

Стягувач в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.

Клопотання заявника про виклик експертів залишено судом без розгляду, оскільки таку позицію висловив заявник.

Щодо прохання заявника надати оцінку висновкам експертів, суд зазначає наступне.

Заявником долучено до матеріалів справи експертний висновок, особи, яка відповідно до диплому НОМЕР_2 має кваліфікацію «бібліотекар-бібліограф», в якому дається роз`яснення щодо граматичної правильності побудови речення в рішенні суду.

Крім того, заявником долучено до матеріалів справи експертний висновок, особи, яка відповідно до диплому НОМЕР_3 має кваліфікацію «інженер-механік», в якому надаються роз`яснення із застосуванням математичних розрахунків резолютивної частини судового рішення.

В судовому засіданні заявник зазначив, що долучив дані висновки для трактування рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 року.

Згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На підставі зазначеного, суд не бере до уваги дані експерті висновки, оскільки рішення суду не підлягає трактуванню за допомогою таких висновків. У разі, якщо рішення суду є незрозумілим, особа має право звернутись із заявою про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2021 року відмолено ОСОБА_1 в роз`ясненні судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

03.06.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області у справі № 766/4873/19 винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки аліменти у розмірі ј частити доходу платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.03.2019 року та до повноліття дитини.

27.09.2019 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/11959/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. У тексті рішення зазначено, що позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу з ј частини на 1/3 частину від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Судовим рішенням позов задоволено, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2019 року в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.03.2019 року та до повноліття дитини до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не більше п`ятдесяти відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На судовому рішенні міститься відмітка з автоматичної системи документообігу суду про набрання даним рішенням суду законної сили з 24.02.2021 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року виправлено описку в рішенні Херсонського міського суду Херсонської області від 29.10.2019 року, зазначено, що слід вважати вірним: «розмір аліментів зменшено до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 26.08.2021 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

За таких обставин встановлено, що саме за позовом ОСОБА_1 визначено зменшення розміру аліментів з ј частини до 1/3 частини, оскільки саме такий спосіб зменшення позивачем обраний в позовній заяві.

Постановою від 06.09.2021 року державним виконавцем поновлено вчинення виконавчих дій по виконавчому документу № 766/4873/19, виданого 01.07.2019 року, які були зупинені 02.07.2021 року, оскільки надійшла ухвала Херсонського апеляційного суду.

Твердження заявника щодо невірного нарахування заборгованості за час зупинення виконавчого провадження з підстав відсутності його вини у формуванні такої заборгованості, суд до уваги не бере, оскільки зупинення виконавчого провадження не є підставою для не нарахування стягнень по аліментам або для звільнення заявника від сплати заборгованості.

Заявник просить визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів вих. № 66890 від 06.09.2021 року таким, що суперечить вимогам рішення Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року з внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року змінами.

Також заявник просить визнати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів вих. № 1700 від 12.03.2021 року таким, що повністю відповідає вимогам рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року за період з березня 2019 року по лютий 2021 року

Суд зазначає наступне щодо даних вимог.

У розрахунку № 66890 від 06.09.2021 року нараховано сукупний розмір заборгованості у сумі 28860,12 грн. за період з березня 2019 року по серпень 2021 року. Зазначено посилання на врахування судового рішення про зменшення розміру аліментів, ухвали суду про виправлення описки.

У розрахунку №1700 від 12.03.2021 року нараховано розмір аліментів із урахуванням судового рішення про зменшення позовних вимог, в змісті якого ще не виправлено описку.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин не передбачено визнання факту невідповідності або відповідності розрахунку вимогам рішення Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року з внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року змінами. Про оскарження конкретних дій державного виконавця щодо даного розрахунку не зазначено.

Дані доводи стосуються й розрахунку № 1700 від 12.03.2021 року.

Таким чином, дані вимоги не може бути задоволена.

Крім того, Державним виконавцем Клочко О.П. зазначено, що буде здійснено новий розрахунок, при якому буде враховане дату набуття чинності судовим рішенням, проте це не скасовує наявність заборгованості.

Щодо вимоги зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портну Анну Сергіївну проводити повне та неупереджене виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/11959/19 від 27.09.2019 року з внесеними ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 року змінами, забезпечивши зменшення розміру аліментів у натуральному обчисленні одиницях виміру у яких проводиться розрахунок заборгованості (гривнях) від розміру аліментів, встановлених Судовим наказом №766/4873/19 та провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №65079648, врахувавши зазначені в цьому пункті вимоги рішення суду.

Тобто заявник просить зобов`язати державного виконавця нараховувати аліменти у такій сумі, яка буде менша розміру аліментів, зазначений в Судовому наказі у справі № 766/4873/19.

Суд зазначає, що під час розгляду скарги суд не наділений повноваженнями зобов`язувати державного виконавця вчиняти дії, які не узгоджується із змістом виконавчого документа, який зобов`язує в даному випадку стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку заявника.

Тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги скарги: визнати дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портної Анни Сергіївни такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про державну службу», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Закон України «Про державну службу» визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

В змісті даної вимоги не конкретизовано які саме дії державного виконавця заявник просить визнати такими, що порушують вимоги вище зазначених Законів та не зазначено конкретні норми права, які, на думку, заявника порушив державний виконавець.

Вказане свідчить, що заявник не визначив в змісті даної вимоги, дії державного виконавця, які вважає незаконними. За таких обставин, дана виомга, задоволенню не підлягає.

Крім того, заявник просить:

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження божника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії вих. № 66909 від 06.09.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами вих. № 66912 від 06.09.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання вих. № 66908 від 06.09.2021 року;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України вих. № 66905 від 06.09.2021 року.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

В даних постановах зазначено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Наведене дає підстави визначитись, що оскаржувані постанови прийняті із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Тому вимоги щодо скасування даний постанов задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) притягнути державного виконавця Портну Анну Сергіївну до дисциплінарної відповідальності за недбале відношення до своїх службових обов`язків, суд зазначає наступне.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Питання притягнення державного виконавця під час здійснення службових обов`язків до дисциплінарної відповідальності не може бути вирішено під час розгляду скарги на дії державного виконавця. Так, суд не наділений правом зобов`язувати посадову особу притягнути до дисциплінарної відповідальності іншу посадову особу під час розгляду скарги на дії державного виконавця. Тому дана вимога скарги не може бути задоволена.

Крім того, заявник просить:

-Скасувати, як безпідставну, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.09.2021 року вих. № 69748;

-Поновити пропущені, не з його вини, строки оскарження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.09.2021 року вих. № 66892;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.09.2021 року вих № 66892;

-Поновити пропущені, не з його вини, строки оскарження постанови про арешт коштів божника від 06.09.2021 року вих. № 66932;

-Скасувати, як безпідставну, постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2021 року вих № 66932.

Щодо пропущених строків на оскарження, заявник пояснив, що дані постанови він отримав після 21.09.2021 року, тому просить поновити строк на їх оскарження.

Державний виконавець Клочко О.П. не заперечувала проти поновлення строків.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Щодо твердження заявника щодо не направлення йому постанов вчасно, то матеріали справи доказів такого не містять, як і доказів протилежного.

На підставі наведеного суд вважає, що строки звернення до суду із скаргою підлягають поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, Банк, або інша фінансова установа, після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику, повинно було повідомити, що рахунок, на який накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення (пенсійний рахунок), на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від Банку або іншої фінансової установи в матеріалах справи не міститься.

Враховуючи факт наявності заборгованості по сплаті аліментів, дії державного виконавця при винесені, оскаржуваних постанов є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Тому дані вимоги скарги задоволенню не підлягають.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що вимоги скарги необгрунтовані.

На підставі заяви боржника ОСОБА_1 21.09.2021 року скасовано державним виконавцем постанову від 06.09.2021 року про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

21.09.2021 року постановою державного виконавця припинено розшук майна боржника на підставі п. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду підлягає поновленню, а в задоволенні вимог скарги слід відмовити повністю за необґрунтованістю.

Керуючись ст.12, 258-261, 353, 447 ЦПК України, суд, -

постановив:

Поновити строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портної Анни Сергіївни у виконавчому провадженні ВП 65079648, стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено (враховуючи кількість робочих та вихідних днів) 13.12.2021 року.

СуддяІ. Ю. Зуб