Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді - Решетова В.В.

секретар судового засідання - Сушко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новотроїцька селищна рада Херсонської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новотроїцької селищної ради Херсонської області (в межах колишньої Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області). Він з ОСОБА_3 проживав однією сім`єю з 1997 року і по день її смерті.

Встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Заявник та її представник адвокат Зайцев К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Допитаний в якості свідка заявник ОСОБА_1 суду показав, що він з дитинства проживав з бабусею ОСОБА_3 та дідусем, за адресою АДРЕСА_1 . З 1997 року він зареєстрований за цією адресою до теперішнього часу. Він прийомний син ОСОБА_2 , який є племінником померлої ОСОБА_3 . У неї своїх дітей не було. Вона проживала з ним та дідусем, у них були спільні кошти, коли потрібно було, необхідне, купували разом. Він з його матір`ю та вітчимом доглядали до смерті ОСОБА_3 , яка останній час перед смертю була прикута до ліжка.

Представник заінтересованої особи Новотроїцької селищної ради Херсонської області до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 проти задоволення заяви не заперечував, будучи допитаним в якості свідка суду показав, що він є вітчимом заявнику. Його мати та померла ОСОБА_3 були рідними сестрами. Дідусь ОСОБА_5 , який був чоловіком ОСОБА_3 за життя залишив заповіт, яким заповідав своє майно ОСОБА_1 . Його син ОСОБА_1 з вісімнадцяти років проживав з бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_5 у їхньому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , де і проживає на даний час.

Свідок ОСОБА_6 , який є односельцем заявника, суду показав, що дійсно ОСОБА_1 проживав з померлою ОСОБА_3 з 1997 року, однією сім`єю, як онук та бабуся. Близько двадцяти п`яти років, приблизно з 1997 року вони проживали в трьох ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в одному будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_3 .

Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 10.08.2020 року виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 7/.

Окрім цього з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.07.2020 року, вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.п. 6/.

Відповідно до довідки старости ОСОБА_7 від 07.04.2021 року № 149 ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 11/.

Згідно довідок старости ОСОБА_7 від 06.04.2021 року №148, №147 місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 27.12.1976 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 16.07.2020 року, за цією адресою був зареєстрований її онук ОСОБА_1 , з 24.10.1997 року і по теперішній час /а.п. 12/.

Судом встановлено та підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20.05.2021 року №64803237, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Світлинами з сімейними подіями, наданими заявником в судовому засіданні, підтверджено факт проживання однією сім`єю заявника, його сім`ї з померлою ОСОБА_3 /а.п. 28, 29/.

Суд, аналізуючи зазначені письмові докази та враховуючи пояснення заявника та покази свідків, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд в своїй Постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вище викладено, суд вважає, що заявником надано достатньо переконливих доказів, показів свідків, надання родинних світлин з їх сімейного свята, які вказують про фактичне проживання заявника з померлою з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , день смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що заявник повною мірою довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю з 01.01.2004 року до часу відкриття спадщини, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись, ст. 1264 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст. ст. 12,13, 259, 263, 264, 265, 268, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новотроїцька селищна рада Херсонської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 01.04.2004 року по 06.08.2020 рік.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов