Ухвала

14 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 199/6242/16-ц

провадження № 61-7848св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності, за касаційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року в складі судді Богун О. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року в складі колегії суддів: Свистунової О. В., Петешенкової М. Ю., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року заяву представника Дніпровської міської ради про повернення позовної заяви - задоволено.

Повернуто Дніпровській місцевій прокуратурі № 1 позовну заяву керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності, на підставі частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 липня 2020 року задоволено касаційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області, скасовано ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року позовну заяву Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, про витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права комунальної власності залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради - залишено без задоволення, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року - без змін.

06 травня 2021 року Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

У касаційній скарзі міститься клопотання про розгляд справи за участю представника Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Колегія суддів не вбачає необхідності виклику учасників справи для надання пояснень в даній справі, а відтак, заявлене клопотання щодо розгляду справи за участю представника Офісу Генерального прокурора задоволенню не підлягає.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності, за касаційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відмовити у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю представника Офісу Генерального прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук