Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5178/21
У Х В А Л А

24.09.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Винниченко Я.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про встановлення факту застосування агресивної та нечесної підприємницької практики, витребування виписки, зобов`язання повести реструктуризацію по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 24.09.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про встановлення факту застосування агресивної та нечесної підприємницької практики, витребування виписки, зобов`язання повести реструктуризацію по кредитному договору.

В позовній заяві просить встановити факт застосування агресивної та нечесної підприємницької практики, яку відповідач здійснив шляхом не проведення реструктуризації відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Просить витребувати у АТ КБ «Приватбанк» виписку про всі здійснені ОСОБА_1 платежі по кредитному договору № PLOKGA00000071 від 19.06.2007. Просить зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» провести реструктуризацію по кредитному договору № PLOKGA00000071 від 19.06.2007, укладеному між ОСОБА_1 та ЗАТ КТ «Приватбанк», згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», зазначивши, що борг дорівнює нулю.

Одночасно зі зверненням до суду з позовом позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якому просить заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Просить також накласти арешт на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Суд, розглянувши заяву, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України також передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З поданої до суду заяви ОСОБА_1 не вбачається підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтування відповідних припущень заявника відсутні, позивачем не надано відповідних доказів та не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони необмеженому колу осіб вчиняти певні дії може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вимоги заявника про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії державним реєстраторам є такими, що виходять за межі спору.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 не є предметом спору, тому вимоги щодо забезпечення даного позову шляхом накладення на нього арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього є такими, що виходять за межі позовних вимог та предмета судового спору.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з недоведеністю підстав, передбачених ч. 2 ст. 149 ЦПК України, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко