Справа № 236/2191/21
13 вересня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Теліуса С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позовні вимоги позивач обгрунтовує наступними обставинами. У липні 2019 року до нього звернулася мешканка с.Колодязі Лиманського району Донецької області ОСОБА_2 з проханням надати позику. 16.07.2019 року між нами було оформлено договір позики, відповідно до якого я надав позичальниці 15 600,00 гривень у позику, що підтверджується розпискою.
У забезпечення позики ОСОБА_2 надала поручительство ОСОБА_3 , оформлене 16 липня 2019 р. договором поруки, згідно з яким Поручитель зобов`язалася солідарно з Позичальницею відповідати за її борговими зобов`язаннями. Згідно з умовами договору позики Позичальниця мала сплачувати позику частинами щомісячно, та повністю виплатити борг до 16 червня 2020 року. Проте лише до лютого 2020 року Позичальниця здійснювала сплати згідно графіка, після чого сплати припинилися. Всього Позичальницею було виплачено 6 600,00 гривень, залишок несплаченого боргу складає 9 000,00 гривень. Термін повернення позики, визначений договором позики, сплинув 16 червня 2020 року. Звернення до Позичальниці з вимогами виконати свої зобов`язання ігноруються. ОСОБА_2 уникає контактів, змінює номери телефону. Також Поручитель не має наміру погашати заборгованість Позичальниці.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, наполягав на їхньому задоволенні, не заперечував проти здійснення заочного розгляду справи (а.с.18).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офеційному сайті суду, в судове засідання не прибли, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до норм ЦПК України учасниками цивільних відносин є, зокрема, фізичні особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Згідно зі ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватись звичаєм, зокрема, звичаєм ділового обороту. До поширених в Україні звичаїв ділового обороту відноситься посвідчення факту отримання позики між фізичними особами шляхом надання позикодавцеві боргової розписки.
Відповідачка ОСОБА_2 до лютого 2020 року здійснювала сплати згідно графіка, після чого сплати припинилися. Всього Позичальницею було виплачено 6 600,00 гривень, залишок несплаченого боргу складає 9 000,00 гривень. На підставі пп.3.1, 4.4 договору позики та п.5.3 договору поруки позивач змушений звернутися до суду про стягнення боргу у примусовому порядку.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Отже, ОСОБА_1 за договором позики свої зобов`язання повністю виконав, надавши позичальникові ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.
Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за договором позики, зобов`язання належним чином не виконав. Отже, у ОСОБА_1 виникло право вимагати від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернення суми грошових коштів.
Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд, приймає, розрахунок комісії, наданий позивачем та вважає його доведеним. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову до суду позивачем в дохід держави було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується наданою позивачем квитанцією (а.с.3). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідачів підлягає стягненню на корить позивача сплачений судовий збір по 454,00 грн з кожного.
Керуючись ст. 2, 7, 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050 ЦК України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 16, 133, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст цього рішення суду складено 13.09.2021.
Суддя -