Справа № 589/1244/21
Провадження № 2/589/913/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді Курбанової А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, вивіз твердих побутових відходів, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2021 року казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс» (правонаступником якого є державне підприємство «Шосткинський завод «Імпульс») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, вивіз твердих побутових відходів, що виникла у період з 01.01.2014р. по 01.12.2020р. у розмірі 7928 грн 79 коп., а також 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання, що становить 732 грн 90 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2095 грн 97 коп., а всього 10757 грн. 66 коп.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідачі, всупереч Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виконують зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, вивіз твердих побутових відходів.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

З рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що відповідачі отримали вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками 20.05.2021р.

Станом на 14.09.2021р. відзив на позов від відповідачів до суду не надійшов.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 07.09.2021р. казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс» замінено правонаступником - державним підприємством «Шосткинський завод «Імпульс» (далі ДП «Шосткинський завод «Імпульс»).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору про надання послуг з управління будинками та утримання жилих будинків та прибудинкових територій, укладеного між УЖКГ Шосткинської міської ради та КП «ШКЗ «Імпульс» 17.04.2014 року, та довідки ЖКВ ШКЗ «Імпульс» від 22.03.2021 року позивач є надавачем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території та послуги з вивозу твердих побутових відходів мешканцям будинку АДРЕСА_1 . Також рішеннями виконкому Шосткинської міської ради за № 211 від 29.08.2014 року, № 188 від 07.08.2017 року були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, рішеннями виконкому Шосткинської міської ради за № 113 від 06.05.2014 року, № 1 від 11.01.2015 року, № 329 від 19.12.2017 року, № 61 від 01.03.2019 року були встановлені тарифи на послуги з вивезення твердих побутових та негабаритних відходів.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 є споживачами послуг позивача з огляду на наступне.

Відповідно до листа № 55 від 09.09.2021р. КП «Промислово-виробниче об`єднання «Енергія» (органу приватизації) квартира АДРЕСА_1 приватизована 08 серпня 2001 року ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по 1/4 частині кожному.

За даними поквартирної картки форми Б ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.24/.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов`язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 09 червня 2018 року) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Аналогічне визначення міститься і в ч. 1 ст.1 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введена в дію з 10 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 09.06.2018р.) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Виконавець і споживач є учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг і за приписами статті 6 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введена в дію з 10 червня 2018 року.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 09.06.2018р.) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», яка введена в дію 10.06.2018 року, також визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 32 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 09.06.2018р.) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку.

Згідно з ст. 9 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», яка введена в дію 10.06.2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Таким чином, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - по наданню послуг у строк та належної якості, а у відповідачів - по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну.

Споживаючи послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, вивіз твердих побутових відходів, відповідачі не оспорювали їх ціни та якості.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, в порушення наведених норм закону вказаними відповідачами (співвласниками квартири) оплата наданих позивачем послуг здійснювалася лише частково.

Як вбачається з обігової відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2014р. по 01.12.2020р. утворилася заборгованість в розмірі 7928 грн 79 коп. /а.с. 17-22/.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на порушення відповідачами прийнятих на себе грошових зобов`язань по оплаті послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, вивозу твердих побутових відходів позивачем нараховано в порядку ст. 625 ЦК України також 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання за період з 01.02.2014р. по 15.03.2021р. в сумі 732 грн 90 коп. та за період з 01.02.2014р. по 30.04.2021р. інфляційні витрати в розмірі 2095 грн 97 коп. /а.с. 7-13/.

На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості перед ДП «Шосткинський завод «Імпульс» відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 пропорційно розміру їх часток у праві власності на квартиру витікає з умов вчиненого правочину та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачами.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та встановлені у справі докази й обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за вказані послуги з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 як співвласників в розмірі, пропорційному їхнім часткам у праві спільної часткової власності, а саме по 2689,42 грн. з кожної (10757,66 грн.* 1/4).

В свою чергу, у стягненні іншої частини заборгованості слід відмовити за недоведеністю позивачем з дотриманням приписів ст. 12, 81 ЦПК України підстав для покладення на відповідачів цієї частини заборгованості. Передусім, суду не надано безспірних доказів права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_8 , будь-кого з відповідачів.

У цьому контексті слід також зазначити, що вимога позивача про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг і з членів сім`ї власників, а саме з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , - не грунтується на законодавчих приписах з огляду на наступне.

Дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 /а.с. 15/. Проте жодний з наданих суду позивачем документів не свідчить про те, що вони є власниками вказаної квартири.

Як встановлено вище, саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо цього житла.

Участь в утриманні майна інших осіб, які проживають у житлі, у таких випадках визначається його власником і обов`язок з оплати вказаних послуг виникає у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

З урахування викладеного, у суду відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Підсумовуючи наведене, позов слід задовольнити частково шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість в розмірі по 2689,42 грн. з кожної.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідачів понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 /, ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 /, ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 /, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_3 , на користь державного підприємства «Шосткинський завод «Імпульс» /вул. Заводська, 41, м. Шостка, Сумська область, , р/р № НОМЕР_5 у відділенні АТ «Укрсімбанк» в м. Київ/ на погашення загальної заборгованості по 2689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн 42 коп. з кожної, а також судові витрати по 567 (п`ятсот шістдесят сім) грн 50 коп. з кожної.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова