Провадження № 2/760/7849/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» /далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна»/ (; адреса: 03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 6), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович /далі - приватний нотаріус Горай О.С./ (адреса: 10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35), приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна /далі - приватний виконавець Шавлукова З.А./ (адреса: 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 6, офіс 109, 2 поверх), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позов та його обґрунтування

17.05.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 12.05.2021, за підписом представника позивача - адвоката Косьміна Д.В. (діє на підставі ордеру), в якій він просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29833 від 18.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Горай О.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 212 451,74 грн.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса Горай О.С. № 29833 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 212 451,74 грн вчинено з порушенням вимог чинного законодавства.

Зокрема, зазначає, що 11.12.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 (далі - Кредитний договір).

На забезпечення вказаного Кредитного договору, у той же день, 11.12.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 71407.

Через неповне виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором кредитор - ПАТ «УкрСиббанк» у 2010 році звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна.

26.10.2010 Подільській районний суд міста Києва своїм рішенням у цивільній справі № 2-2358/10 задовольнив позовні вимоги та стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за Кредитним договором у розмірі 83 380,59 грн, а також судових витрат у сумі 790,92 грн судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

На початку березня 2021 року позивач ОСОБА_1 отримав від відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» повідомлення № 10520953 від 15.02.2021 про те, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за Кредитним договором, і що сума заборгованості за ним складає 211 951,74 грн.

Також зазначене повідомлення містило твердження про те, що в разі несплати вказаної суми протягом п`ятнадцяти днів з дати направлення цього повідомлення, за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна» на Кредитному договорі № 0 від 11.12.2006 буде вчинено виконавчий напис нотаріуса.

З метою перевірки відомостей зазначених у вказаному повідомленні, 03.03.2021 представником позивача - адвокатом Косьміним Д.В. до ТОВ «Росвен Інвест Україна» за адресою місцезнаходження даної юридичної особи був направлений адвокатський запит стосовно надання:

- документів, що підтверджують правомірність вимог ТОВ «Росвен Інвест Україна» за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 11.12.2006 укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»;

- детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 11.12.2006 укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з урахуванням рішення Подільського районного суду міста Києва від 26.10.2010 № 2-2358/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна.

Станом на момент складання даного позову відповіді від ТОВ «Росвен Інвест Україна» не надходило.

Згідно даних офіційного сайту АТ «Укрпошта», відповідач не отримав вказану кореспонденцію.

В квітні 2021 року позивачем ОСОБА_1 була отримана постанова приватного виконавця Шавлукової З.А. про відкриття виконавчого провадження ВП № 65160001 від 15.04.2021, яке було відкрите на підставі виконавчого напису № 29833 виданого 18.03.2021 приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 212 451,74 грн.

Після ознайомлення з матеріалами зазначеного виконавчого провадження з`ясувалось, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Горай О.С., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 було вчинено виконавчий напис № 29833 про стягнення з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 0 від 11.12.2006 укладеним з АТ «УкрСиббанк» суму заборгованості у розмірі 212 451,74 грн.

Як вбачається з сукупності наведених обставин, сума заборгованості позивача ОСОБА_1 , яка вказана у оскаржуваному виконавчому написі не є безспірною, а вимоги стягувача є неправомірними.

Вважає оскаржуваний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступні обгрунтування.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, вважає, що первісний кредитор - ПАТ «УкрСиббанк» реалізував своє право вимоги за Кредитним договором шляхом звернення до суду, і питання наявності заборгованості, а також її розміру вже було вирішено 26.10.2010 Подільським районним судом міста Києва, що закріплено рішенням у цивільній справі № 2-2358/10 і таким чином вказаний у оскаржуваному написі нотаріуса розмір заборгованості є спірним, і тому цей виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.05.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Позиція відповідача

21.07.2021 до суду засобами поштового зв`язку від ТОВ «Росвен Інвест Україна» надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування таких вимог ТОВ «Росвен Інвест Україна», зокрема, зазначається наступне:

«11 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «ДЕЛЬТА БАНК») та ОСОБА_1 (надалі - позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0.

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позивачу, а Позивач зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 8 325,00 доларів США (Вісім тисяч триста двадцять п`ять доларів США 00 центів) та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. У забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобов`язань Позичальника за даним Договором Позичальник передає в заставу, а Банк приймає рухоме майно, вказане в розділі 2 цього Договору, в порядку передбаченому цим Договором.

Згідно п. 2 в забезпечення виконання кредитних зобов`язань Позичальника по вказаному кредитному договору відповідно до договору про надання споживчого кредиту на заставу майна № 0 від 11 грудня 2006 року (надалі - договір), укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (надалі - позивач, заставодержатель), передано в заставу майно:

-марка ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110 71, рік випуску 2006, номери агрегатів :

-кузов НОМЕР_2 ;

-державний номер НОМЕР_3 .

19.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір № 992/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 0 від 11 грудня 2006 року, укладеним між АТ «УКРСИББАНК» (правонаступником якого є АТ «ДЕЛЬТА БАНК») та ОСОБА_1 .

Відповідно п. 2 укладено Договору № 992/К про відступлення прав вимоги, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених Основними договорами та передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів».

При цьому відповідач звертає увагу на вимоги ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), про те, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Щодо правомірності вчинення оскарженого виконавчого напису відповідач звертає увагу, зокрема, на те, що з огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Разом із тим, відповідач зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За таких обставин, відповідач вважає, що надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того вказує, що безспірність заборгованості при вчиненні нотаріусом виконавчого напису була перевірена у відповідності до пункту 3.2 Порядку, який не передбачає необхідність подання нотаріусу підтвердження отримання вимоги про добровільне виконання зобов`язання. Про те, що сума заборгованості не є безспірною позивач повинен довести в судовому порядку при оскарженні виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, доказів щодо повернення боргу після цього (повністю чи частково) позивачем не надано, відповідач вважає, що саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення позивача до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису.

При цьому відповідач акцентує, що посилання заявника на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними.

Від третіх осіб пояснень щодо позову до суду не надійшло.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 11.12.2006 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого являється ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, згідно якого АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 8 325,00 дол США та сплати процентів, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором, що за курсом Національного Банку України, на день укладання цього Договору становить еквівалент 42 041.25 грн (п. 1.1.).

Згідно п. 2 в забезпечення виконання кредитних зобов`язань Позичальника по вказаному кредитному договору відповідно до договору про надання споживчого кредиту на заставу майна № 0 від 11.12.2006, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (заставодержатель), передано в заставу майно:

-марка ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110 71, рік випуску 2006, номери агрегатів:

-кузов НОМЕР_2 ;

-державний номер НОМЕР_3 .

На забезпечення вказаного Кредитного договору, 11.12.2006 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 71407.

Через неповне виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором кредитор - ПАТ «УкрСиббанк» у 2010 році звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна.

26.10.2010 Подільській районний суд міста Києва своїм рішенням у цивільній справі № 2-2358/10 задовольнив позовні вимоги та стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за Кредитним договором у розмірі 83 380,59 грн, а також судових витрат у сумі 790,92 грн судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами в результаті чого ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі, за кредитним договором № 0.

19.11.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 11.12.2006, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором.

18.03.2021, за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 29833 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 212 451,74 грн.

15.04.2021 приватним виконавцем Шавлуковою З.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65160001 за виконавчим написом приватного нотаріуса Горай О.С. № 29833.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_1 посилається на те, що приватним нотаріусом Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки був вчинений за відсутності доказів про безспірність заборгованості та на підставі нотаріально не посвідчено договору.

Застосовані судом норми права та мотиви суду

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595).

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме:

визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін.

Суд враховує в якості рекомендаційних/консультаційних роз`яснень викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001).

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд враховує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Відповідач, подавши письмові пояснення, доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених вказаним Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису, не надав.

Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вказаним вимогам Переліку.

Отже, оскільки укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Крім того, судом враховано, що у постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

У постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного вищевказаній постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). При цьому у справі, яка переглядається, відповідачем не доведено, що сума заборгованості була такою, як зазначено у оскарженому виконавчому написі нотаріуса.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 362,00 грн (908,00+454,00) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у справі (а.с. 1, 21).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем (адреса: 10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35), зареєстрований в реєстрі за номером 29833, про звернення стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (; місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6) заборгованості у сумі 212 451,74 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (; місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 362,00 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич