Справа № 148/1600/21
Провадження №2-о/148/64/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

встановив:

Заявник звернулася в суд з вказаною вище заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 20.11.2015 вона зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_2 . В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Але спільне життя не склалося і з червня 2018 року в них фактично припинилися шлюбні відносини. Основною причиною розпаду сім`ї було нехтування ОСОБА_2 сімейними цінностями, зловживання спиртними напоями та на грунті цього вчинення ним постійних сварок. 21.02.2019 рішенням Тульчинським районного суду їх шлюб розірвано. ОСОБА_2 до та після розірвання шлюбу зловживав та продовжує зловживати алкогольними напоями, не залишає позивача та їх спільного сина у спокої, приходить по місцю їх проживання в АДРЕСА_1 . Перебуваючи у п`яному вигляді ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки, ображає заявницю, погрожує вбити, 05.08.2021 наніс їй тілесні ушкодження. Свідком таких відносин є їх неповнолітній син, якій при такій поведінці батька отримує психологічну травму. Крім того, ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб постійно розшукує позивача, в громадських місцях при зустрічі ображає та погрожує їй. Також висловлює їй погрози під час телефонних дзвінків.

З метою припинення протиправних дій громадянина ОСОБА_2 позивач змушена постійно викликати працівників поліції. За результатами перевірок їй неодноразових заяв до поліції відносно ОСОБА_2 складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство.

ОСОБА_2 не припиняє вчиняти відносно позивача домашнє насильство, підтвердженням чого є нанесення їй 05.08.2021 в будинку, де вона проживає з сином, під час чергової сварки тілесних ушкоджень. За вказаним фактом підрозділом дізнання Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було розпочато кримінальне провадження № 0000125 за ч.1 ст. 125 КК України. На даний час зазначене кримінальне провадження знаходиться на розгляді в Тульчинському районному суді.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства, заявник просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на шість місяців, яким визначити обмеження його прав, а саме: заборонити наближатись на відстань менше 300 метрів до її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити наближатись на відстань менше 150 метрів до місця її роботи - ТОВ «Вінницька птахофабрика», що за адресою: вул. Хлібозаводська, 10, м.Ладижин, Вінницька область та інших громадських місць частого відвідування, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, заборонити вести телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні представник заявника, адвокат Зубар В.В. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що ОСОБА_2 постійно вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 .. Наніс їй тілесні ушкодження 05.08.2021, з приводу чого порушено кримінальне провадження, яке знаходиться на розгляді в суді. Просив заяву задовольнити в повному обсязі.

Заявник в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. В своїй заяві просить справу слухати в її відсутність за участі її представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

В судовому засіданні згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 судом встановлено, що місце проживання заявника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

З рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21.02.2019 вбачається, що шлюб між заявником та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8, 9).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2016 виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 10).

Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (а.с. 11).

З копії листа Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області №7594/230/01-2021 від 19.08.2021 встановлено, що 09.07.2019 № АПР18 597133 ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173 КУпАП - вчинення домашнього насильства та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу. Також 05.01.2021 відносно нього складено адміністративний протокол № ВАБ 167053 за ч.1 ст. 173-2 КУпАп (а.с. 12).

З копії витягу з ЄРДР встановлено, що 06.08.2021 до ЄРДР внесено відомості за № 0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про те, що 05.08.2021 року близько 19.00 год. колишній чоловік ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно копії висновку експерта №57 від 06.08.2021 вбачається, що події щодо нанесення заявниці тілесних ушкоджень ОСОБА_2 мали місце 05.08.2021 за місцем її проживання. У ОСОБА_1 виявлено забій м`яких тканин, синці на ділянці обличчя та на верхній лівій кінцівці (а.с.14).

Також в судовому засіданні досліджений адміністративний матеріал №148/120/21 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до проколу про адміністративне правопорушення 01.01.2021 ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 (а.с. 2).

Як вбачається з листа Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області №8415/230/2021 від 20.09.2021 згідно бази ІПНП протягом 2018 - 2021 років відносно ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.173-2 КУпАП, а саме: 06.12.2018 ГП/277744 реєстраційний №2514 від 07.12.2018, 08.07.2019 АПР18/597133 реєстраційний №1625 від 09.07.2019, 05.01.2021 № ВАБ 167053 реєстраційний №62 від 05.01.2021.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що домашнє насильство з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 носить постійний та регулярний характер.

Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_1 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 . Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними.

Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань меншу ніж 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

Щодо інших заявлених вимог, а саме: заборони наближатись на відстань менше 150 метрів до місця роботи заявника та інших громадських місць частого відвідування, заборони особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, заборонити вести телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, то заявником на підтвердження існування даних обставин належних та допустимих доказів не представлено. А тому в цій частині підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 265, 350-6 ЦПК України, ст. ст. 1, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань меншу ніж 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

В решті вимог заяву залишити без задоволення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.А. Штифурко