Справа № 694/1540/20
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 . Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю подружжя майна,-

в с т а н о в и л а:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 29 листопада 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль CHEVROLET LACETTI NF35B, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2007 року. Стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 29 листопада 2007 року вона почала проживати разом однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. З 29.11.2007 року по 20.12.2016 року проживали в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності її старшій дочці від першого шлюбу - ОСОБА_5 , а з 21 грудня 2016 року по 26 грудня 2018 року проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який спільно придбали з відповідачем. За період спільного проживання у них народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в свідоцтві про народження якого за заявою відповідача він записаний як батько. Після народження сина вона перебувала в декретній відпустці по догляду за ним, отримані декретні кошти вони з відповідачем вирішили направити на ремонт частини домоволодіння, яке належало йому за адресою: АДРЕСА_3 , проте він там не проживав, а проживав разом з нею. На початку спільного проживання з відповідачем вона в іншому шлюбі не перебувала, вдова з 21.09.2002 року, а також не перебував у іншому шлюбі і відповідач ОСОБА_3 , розлучений 28.11.2007 року. В грудні 2007 року подружжям було придбано в кредит для потреб сім`ї автомобіль CHEVROLET LACETTI NF35B, реєстраційний номер НОМЕР_5 , право власності на який зареєстрували за спільною згодою за відповідачем. Перший внесок внесли з спільних коштів сім`ї 05.12.2007 в сумі 5506,47 грн., кредит за договором сплачували разом, оскільки був спільний бюджет, який повністю погасили 02.11.2012 року в сумі 32440,96 грн., кредит платили по черзі на ім`я відповідача, так як на нього був оформлений кредит. В лютому 2014 року придбали будинок по АДРЕСА_2 , який перепланували, зробили капітальний ремонт за спільні кошти. Окрім цього, в процесі спільного проживання було придбано рухоме майно, зокрема меблі в будинок і т.д. Враховуючи вищевикладене вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, тобто між ними склались та мали місце з 29.11.2007 року до 26.12.2018 року усталені відносини, які притаманні подружжю; несли спільні витрати, купували майно для спільного користування, несли витрати на утримання житла, в якому проживали та робили в ньому ремонт.

Представник відповідача адвокат Бабенко Р.В. подав через канцелярію суду відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує. Вказує, що позивачем не додано жодного доказу, який би свідчив про спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем, спільний бюджет та участь позивача у витратах на придбання автомобіля.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідачем у відзиві не надано жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача.

Представник відповідача адвокат Бабенко Р.В. подав через канцелярію суду заперечення, відповідно до змісту якого відповідач стверджує та доводить документально та показаннями свідків, що ОСОБА_1 не проживала з ним однією сім`єю, а стосунків, притаманних сімейним у них не було, відповідач ніколи не був зареєстрований за місцем проживання позивача та ніколи не мав з нею сімейних стосунків, проживав окремо, спільного господарства з ОСОБА_1 не вів, стосунки та відношення позивача до відповідача носили виключно споживацький характер та відповідач був добре обізнаний про споживацьке відношення до себе і тому жодної мови про створення сім`ї з позивачем не було і бути не могло.

В судовому засіданні 18.02.2021 позивачка ОСОБА_1 пояснила, що вона проживала з ОСОБА_3 з листопада 2007 року спочатку в АДРЕСА_1 в будинку, що належить її дочці від першого шлюбу ОСОБА_7 по 20.12.2016 року, потім з 21.12.2016 по 26.12.2018 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який спільно придбали з відповідачем. У 2007 році вона запропонувала відповідачу придбати у кредит автомобіль, право власності на який зареєстрували за відповідачем, кредит за договором сплачували разом. На даний час транспортний засіб знаходиться у відповідача. Від вказаних стосунків мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З грудня 2018 року вони розійшлися та спільно не проживали. В період спільного проживання мали спільний бюджет, спільно заробляли, оскільки разом працювали, спільно витрачали кошти, вели спільне господарство, шлюб не реєстрували, бо отримувала пільги після смерті свого першого чоловіка, який був інвалідом І групи і не хотіла їх втрачати.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 з позивачкою просто мав тимчасові стосунки, які не носили характеру сімейних, іноді ночували разом або ж за місцем її проживання або ж вона приїжджала до нього, більшість часу проживав в інших містах, від вказаних стосунків мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Щодо спільного господарства, то позивачка дійсно мала якесь господарство, проте він до нього стосунку не мав, оскільки спільно з нею не жив. Грошові кошти на автомобіль є його особистими коштами, які він заробляв та частково позичив у родичів.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 року справу передано для розгляду судді Сакун Д.І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від17.12.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

11.01.2021 року позивачем подано клопотання про виклик свідків.

19.01.2021 року представником відповідача подано клопотання про допит свідків.

19.01.2021 року позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

19.01.2021 року позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 20.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також, задоволено клопотання позивача та представника відповідача про виклик свідків та клопотання позивача про витребування доказів.

В судовому засіданні 09.11.2020 були допитані свідки:

ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що позивачка дійсно проживала однією сім`єю з ОСОБА_9 на протязі багатьох років в смт.Катеринопіль, вели спільне господарство, мали спільне майно, від вказаних стосунків мають сина ОСОБА_10 , який є однокласником її сина. Були повноцінною сім`єю, постійно разом, у 2007 році придбали автомобіль, їздили відпочивати. ОСОБА_11 цікавився життям дитини, приймав участь у справах у дитячому садочку, слідкував за його навчанням, сплачував кошти. Вона неодноразово приходила до них у гості, постійно бачила їх разом.

ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що знайомий з позивачкою та ОСОБА_3 з 2007 року, познайомився з ними так як жили по сусідству, допомагали один одному. Проживали вони однією сім`єю, тримали господарство, обробляли город, святкували свята разом, два роки тому припинили спільне проживання. Йому відомо, що ОСОБА_11 працював на будівництві.

ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю позивачки, познайомилась дочка з ОСОБА_11 у магазині у 2007 році, пів року вони проживали на квартирі, а потім почали проживати в будинку в АДРЕСА_1 , потім за бажанням дочки вони оформили кредит та придбали автомобіль, який вважали спільним майном. Вели спільне господарство: тримали в господарстві свиней, козу, курей, гусей, обробляли город, мали спільний бюджет. Потім у них народилась спільна дитина, шлюб не реєстрували, щоб користуватись пільгами, які отримувала ОСОБА_14 на дитину від першого шлюбу. За однією адресою зареєстровані не були, ОСОБА_11 був зареєстрований в м. Звенигородка. В зимовий період зять був вдома, а так працював по заробітках. Проживали вони разом однією сім`єю до кінця 2017 року, розійшлися 07.01.2018 року.

ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 спільно, однією сім`єю з 29.11.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 з ОСОБА_1 , вели спільне господарство, тримали у вказаному будинковолодінні свійських тварин. Також спільно обробляли городи, несли спільні витрати на утримання домоволодіння, закупівлю продуктів харчування, придбали спільно легковий автомобіль.Їх автомобіль часто стояв біля двору будинковолодіння, в якому вони проживали. Алла отримувала пенсію на утримання старшої дитини від першого шлюбу, з якої сплачувала кредит за авто, про що вона їй розповідала.

ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в судовому засіданні пояснили, що відповідач є його рідним братом та відповідно братом чоловіка, з ОСОБА_18 познайомились років 12 тому, декілька разів приїжджали до них у гості, але ОСОБА_11 там був як гість, вони зустрічались. На їх погляд - це не сім`я, ОСОБА_11 майже весь час перебував у відрядженнях «на заробітках», там і проживав, часто жив у матері, допомагав батькам. Спільного господарства у них не було. Спільний бюджет не вели, так як ОСОБА_14 , зі слів ОСОБА_19 ніде не працювала, кошти заробляв тільки він, працюючи на будівництві, які лишав їм на зберігання, так як розповідав, що ОСОБА_14 у нього крала гроші. Коли ОСОБА_11 здійснював покупку автомобіля, йому допомогли коштами батьки та позичив у них 2000 євро, яким чином і де купував автомобіль, їм невідомо. ОСОБА_11 та ОСОБА_14 розірвали стосунки більше двох років тому.

ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , в судовому засіданні пояснили, що знайомі з позивачкою та ОСОБА_3 , познайомилися з ним на роботі, працювали разом. Зі слів ОСОБА_19 , він з ОСОБА_18 однією сім`єю не проживав,бо весь час був у відрядженнях, стосунки у них були погані, часто сварились. Відомо, що вони познайомились у 2007 році і зустрічались, про спільне господарство та спільний бюджет їм невідомо. Розповідав, що кошти для придбання автомобіля дали йому батьки та брат.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, встановив наступні фактичні обставини справи.

Згідно з паспортними даними місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 11.05.2018 року (а.с.8).

Згідно довідки органу реєстрації Звенигородської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29).

Той самий факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 22.12.2020 року № 4853/02-17, з якої вбачається, що ОСОБА_3 дійсно проживає та зареєстрований: з 05.08.1997 року по 21.02.2001 рік - АДРЕСА_4 ; з 21.02.2001 року по 31.12.2013 р. - АДРЕСА_5 ; з 01.03.2014 по даний час за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.58).

Відповідно до акту депутата Звенигородської міської ради Маренич В.Л. від 10.01.2012 року ОСОБА_22 вбачається, що зі слів свідків гр. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але там не проживає з 2007 року по даний час, проживає в смт. Катеринопіль (а.с.19).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якого є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 33 (а.с. 9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 29.01.2020 № витягу 4, державна реєстрація народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с.10).

ОСОБА_6 є дитиною-інвалідом віком до 18 років (а.с.11), посвідчення серія НОМЕР_7 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 від 28.11.2007р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_23 було розірвано 28.11.2007р.

З копії довідки ГУ ПФУ в Черкаській області вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ у Черкаській області і отримувала пенсію в разі втрати годувальника, сума пенсії за період з 01.01.2007 по 30.04.217 складає 135583 грн.46 коп. (а.с.81-82)

Згідно довідки Звенигородської ДПІ від 03.12.2020 №32048 про суми виплачених доходів ОСОБА_1 встановлено, що за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007 ОСОБА_1 отримала 527,1грн. соціальних виплат та 420грн. і 660грн. заробітної плати (а.с.112). ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Катеринопільської РДА Черкаської області та отримувала державну соціальну допомогу по догляду за дитиною 3-х років (непрацюючим жінкам) на дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у період з 22.08.2009 р. по 20.05.2012 р., що підтверджується довідкою від 04.12.2020 №366/2514 (а.с.123).

На підтвердження факту спільного проживання та побуту з 29 листопада 2007 р. по 26.12.2018 р. позивачем було надано до суду світлини із зображенням позивачки та відповідача, малолітньої дитини, на яких зазначені особи зображені під час спільного відпочинку (а.с.83-94).

Відповідно до акту депутата Катеринопільської селищної ради Мандрика Л.В. від 14.01.2021 року вбачається, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав в смт.Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області без реєстрації з 29.11.2007 року по 20.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , спільно однією сім`єю з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільне господарство, утримуючи у зазначеному домоволодінні кури, свині, кози, гуси, качки, кролі. Також спільно обробляли городи, несли спільні витрати на утримання домоволодіння, закупівлю продуктів харчування, придбали спільно легковий автомобіль(а.с.75).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення № 617 від 16.07.2021р. ОСОБА_1 отримувала житлову субсидію на житловий будинок АДРЕСА_1 на склад сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_6 (син), яка підтверджена довідкою Катеринопільської селищної ради № 81 від 13.01.2012.

Відповідно до довідок Катеринопільської селищної ради за період 2012 -2017рр, до складу сім`ї зареєстрованих та проживаючих за адресою житловий будинок АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_1 входили ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_6 (син). (а. с. )

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 автомобіль CHEVROLET LACETTI NF35B, 2007 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 було зареєстровано за ОСОБА_3 04.12.2007р.(а.с.15,79).

Відповідно до платіжних квитанцій, перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено в сумі 5056,47 грн., що підтверджується відповідними банківськими квитанціями про сплату (а.с.15-17).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Частиною першою статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісноївласності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВСУ від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку з цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності не залежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

За змістом положень статті 74 СК України у разі пред`явлення позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, позивач повинен довести початок і кінець такого проживання, а також набуття в цей період спірного майна. Обставини проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, існування між ними відносин, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, а також набуття ними спільного майна у цей період має бути підтверджено належними і допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте),а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти.

У частині першій статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд доходить до висновку про те, що позивач не наддав належних і допустимих доказів на підтвердження факту його проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу на час придбання спірного автомобіля за спільні кошти, при цьому, суд зазначає, що подані позивачем докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо.

Так, покази свідків зі сторони позивача протирічать показам свідків зі сторони відповідача.

Також судом враховано, що відповідач перебував у іншому зареєстрованому шлюбі до 28.11.2007р., в той час як автомобіль було придбано 04.12.2007р., тобто зі спливом майже тижня після припинення попереднього шлюбу, і, на думку суду, за такий короткий проміжок часу сторони не змогли б сформувати спільний бюджет.

Також, як вбачається з наявних у справі доказів дохід позивачки за весь 2007 рік склав менше аніж 1700грн., чого б не вистачило і на половину первинного внеску. Інших доказів спільної участі у придбанні автомобіля останньою надано не було. В той час як свідки зі сторони відповідача ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в судовому засіданні пояснили, що допомагали відповідачу коштами на придбання автомобіля.

Щодо періоду спільного проживання суд зазначає, що критично оцінює такі подані докази як «акт депутата», оскільки інформація викладена у них «зі слів свідків», про що в них і зазначено. Разом з тим з довідок Катеринопільської селищної ради вбачається, що відповідач не входив до складу сім`ї позивачки.

Жодних інших належних письмових доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо існування між нею та відповідачем відносин, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та побуту, та придбання спірного автомобіля за їх спільні сумісні кошти або спільною працею у матеріалах справи відсутні.

Не можна погодитися з доводами позивачки, що наявність у сторін спільного сина ОСОБА_6 ,може свідчити про наявність у сторін по справі спільного бюджету, ведення спільного господарства, спільних витрат та придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а свідчить лише про те, що сторони вже після придбання ОСОБА_3 автомобіля, у 2008 році мали відносини як чоловік та жінка, проте не свідчить про утворення родини та спільність побуту.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно (спірну квартиру) таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Згідно із ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК).

Відповідно до ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі ст.77ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 06 квітня 2020 року по справі № 738/1452/17.

Враховуючи вищенаведене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскількисуд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60-74 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 206, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю подружжя майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 15.09.2021.

Суддя Д.І.Сакун