Справа № 368/1370/20
Провадження № 2/368/257/21
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"27" липня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Балацька В.В.

За участі:

Позивач - ОСОБА_1 .

Представник позивача - адвокат Матюшенков Д.В.

Свідки - ОСОБА_2

ОСОБА_3

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, - Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, суд, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, - Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в прохальній частині якого позивач просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

- визнати за ним, ОСОБА_1 , (рнокпп: НОМЕР_1 ) право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52 кв.м., житловою площею 20 кв.м., занабувальною давністю.

Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними фактичними обставинами та нормами права:

Він, ОСОБА_1 (далі позивач) з 30.10.2010 року є зареєстрований убдинку АДРЕСА_1 з 30.10.2010 року.

Однак, фактично він проживає за вказаною адресою, починаючи з 2007 року разом із своєю сім`єю.

Поряд із місцем проживання Позивача та його родини, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходится житловий будинок загальною площею 52,0 м.кв. (далі - Житловий будинок).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний житловий будинок з 11.09.2009 року належить Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які між собою є рідними сестра та брат, які прийняли Житловий будинок у спадок.

Житловий будинок належить Відповідачам на праві спільної часткової власності по 1/2 частині.

Однак з моменту оформлення права власності на Житловий будинок та задовго до цього, Відповідачі у ньому не проживали та не дбали про нього.

Разом із цим, починаючи з 2007 року і по цей час, Позивач відкрито продовжує користуватися ОСОБА_6 будинком та земельною ділянкою, яка знаходиться під будинком, разом зі своєю сім`єю, у тому числі сплачує комунальні послуги, зберігає в Житловому будинку різні речі, здійснює поточні ремонти будинку.

Відповідно до акту депутата Кагарлицької міської ради VII скликання ОСОБА_7 , Позивач з 2007 року доглядає за земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , тобто вже більш ніж десять років.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Статтею 344 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно із ст. 344 ч. 4 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК. відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином належним захистом прав Позивача вважає за необхідне визнати за ним право власності на спірну Квартиру.

На виконання вимог п. 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦГІК України, повідомляю наступне:

- п. 6 - Законом не визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору у даній категорії справ;

- п. 7 - заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви, Позивачем не здійснювалися;

- п.8 - усі докази, що були наявні у Позивача, були додані до позовної заяви в розділі "Додатки", оригінали завірених копії знаходяться у Позивача, інші у Відповідача;

- п. 9 - Позивачем сплачено судовий збір у розмірі - 840,80 грн.;

- п. 10 - надає власне письліове підтвердження про те, що Позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тому на підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 23, 27, 43, 58, 60, 62, 164, 175, 184, 273 ЦПК України, ч. 1 ст. 344, 328, 335, 344 ЦК України, - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його позовної заяви.

18.12.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

15.02.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 189, 197 200, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 14 год. 00 хв. 01.03.2021 року.

01.03.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 31.03.2021 року в зв`язку з неявкою відповідачів.

Одночасно судом було здійснено повторний виклик відповідачів шляхом поштового повідомлення та помущення оголошення на офіційному веб сайті суду.

31.03.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 05.05.2021 року в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі.

Одночасно судом було здійснено повторний виклик відповідачів шляхом поштового повідомлення та помущення оголошення на офіційному веб сайті суду.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 05.05.2021 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 05.05.2021 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Матюшенков Д.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив провести підготовче судове засідання без відповідачів, та, відповідно, - призначити справу до основного судового слухання по суті.

Інших заяв та клопотань не подавав.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 05.05.2021 року, відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи (шляхом направлення поштових повідомлень та поміщення оголошення про день, час та місце слухання справи на офіційному веб сайті суду), відповідач не надіслала на адресу Кагарлицького районного суду письмовий відзив в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала на даресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи чи про слухання справи без її участі.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 05.05.2021 року, відповідач ОСОБА_5 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи (шляхом направлення поштових повідомлень та поміщення оголошення про день, час та місце слухання справи на офіційному веб сайті суду), відповідач не надіслав на адресу Кагарлицького районного суду письмовий відзив в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслав на даресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи чи про слухання справи без його участі.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 05.05.2021 року, представник третьої особи, - Кагарлицької міської ради Київської області не з`явився, проте, на адресу суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, щодо позовних вимог, - вирішення питання покладає на розсуд суду.

05.05.2021 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання по даній справі без участі позивача, відповідачів, представника третьої особи, по результата х проведення підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 18.05.2021 року.

18.05.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 18.06.2021 року в зв`язку з неявкою представника позивача та відповідачів.

18.06.2021 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 27.07.2021 року в зв`язку з неявкою представника позивача та відповідачів.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2021 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити, обгрунтовував свої позивні вимоги обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині його позовної заяви, та які судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2021 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Матюшенков Д.В. позовні вимоги підтримав, обгрунтовував позовні вимоги обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 27.07.2021 року, відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи (шляхом направлення поштових повідомлень та поміщення оголошення про день, час та місце слухання справи на офіційному веб сайті суду), відповідач не надіслала на адресу Кагарлицького районного суду письмовий відзив в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала на даресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи чи про слухання справи без її участі.

В судове засідання, яке відбулося 05.05.2021 року, відповідач ОСОБА_5 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи (шляхом направлення поштових повідомлень та поміщення оголошення про день, час та місце слухання справи на офіційному веб сайті суду), відповідач не надіслав на адресу Кагарлицького районного суду письмовий відзив в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслав на даресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи чи про слухання справи без його участі.

В судове засідання, яке відбулося 05.05.2021 року, представник третьої особи, - Кагарлицької міської ради Київської області не з`явився, проте, на адресу суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, щодо позовних вимог, - вирішення питання покладає на розсуд суду.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2021 року, свідок ОСОБА_3 дала наступні показання:

Вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживає вже орієнтовно 41 рік.

Щодо спірного будинку, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , то може пояснити наступне:

- в даному будинку колись проживала її сусідка, - ОСОБА_8 , проте, - вона померла в 1990 их роках, точної дати смерті не пам`ятає.

Даний будинок розміщено за орієнтовно 30 метрів від її будинку.

У ОСОБА_8 були дочка та син, які є відповідачами по справі, проте, - вона сина знала краще, а дочку практично не знала, дітей ОСОБА_8 вона бачила лише тоді, коли їхня мати була жива.

Діти ОСОБА_8 , наскільки вона знає, - виїхали жити десь до Росії, але куди, - не орієнтується.

Більше десяти років вона дітей ОСОБА_8 зовсім не бачила, вони взагалі не приїздять в м. Кагарлик, та не приїздять на паску, та інші свята.

До позивача в тому будинку проживали ще якісь люди, та на той час подвір`я та будинок були в занедбаному стані.

Потім в даному будинку з кінця 2000 х почав проживати позивач з сім`єю. Позивач утримує будинок та подвір`я у доброму стані, робив там якісь ремонти, - точно сказати не може, за весь цей час, поки позивач проживає в будинку, - власники будинку не приїздили.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.07.2021 року, свідок ОСОБА_2 дав наступні показання:

Він зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Проживає він за даною адресою з 2005 року.

Через паркан від нього розташований будинок, в якому на даний час проживає позивач з сім`єю.

Позивач проживає в даному будинку, починаючи з 2007 року, - він доглядає подвір`я, робив якісь ремонти в подвір`ї та вбудинку.

Відповідача ОСОБА_5 бачив останній раз ще в 2007 році, - коли він вигнав з хати квартирантів, які проживали в даному будинку, - після 2007 року він ОСОБА_5 ні разу не бачив, а іншого відповідача, - ОСОБА_9 , - він взагалі не бачив та не знає.

Суд, вислухавши позивача та його представника, які позов підтримали, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з позиції позивача ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Матюшенкова Д.В., яку вони висловили в судовому засіданні, - вони не заперечували проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи, (шляхом направлення поштового повідомлення та поміщенням оголошення на офіційному веб сайті суду), проте, в судове засідання не з`явилися 6 (шість) раз поспіль.

Відповідачі не надіслали на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомили про причини своєї неявки, не надіслали заяв про відкладення слухання справи, не подали відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслали заяви про слухання справи у їх відсутності, відповідно, їх неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та такою, яка не перешкоджає розгляду справи по суті без участі відповідачів, - з винесенням заочного рішення.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок, який розміщений в м. Кагарлик Київської області, та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивач по справі, - ОСОБА_1 з 30.10.2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджено в судовому засіданні паспортом позивача (а.с. 15 паспорту, - місце реєстрації).

Поряд із місцем проживання Позивача та його родини, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходится житловий будинок загальною площею 52,0 м.кв. (далі - Житловий будинок).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний житловий будинок з 11.09.2009 року належить Відповідачам, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які між собою є рідними сестра та брат, які прийняли Житловий будинок у спадок.

Житловий будинок належить Відповідачам на праві спільної часткової власності по 1/2 частині, - кожному.

Однак, з моменту оформлення права власності на Житловий будинок та, як встановлено в судовому засіданні з показань позивача та свідків, - безпосередніх суміжних власників домогосподарств, - задовго до цього, - Відповідачі у будинку, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1 , - ніколи не проживали та не дбали про нього.

Разом із цим, починаючи з 2007 року і по цей час, Позивач відкрито продовжує користуватися ОСОБА_6 будинком та земельною ділянкою, яка знаходиться під будинком, разом зі своєю сім`єю, у тому числі сплачує комунальні послуги, зберігає в Житловому будинку різні речі, здійснює поточні ремонти будинку.

Відповідно до акту депутата Кагарлицької міської ради VII скликання ОСОБА_7 , -Позивач з 2007 року, безперервно, відкрито доглядає за земельною ділянкою та будинком, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1 , - понад десять років.

Норми права, використані судом при винесенні рішення:

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спору, пов`язаного із набуттям права власності за набувальною давністю, суд враховував, зокрема, таке:

- володіння ОСОБА_1 є добросовісним, - він відкрито володіє даним домоволодінням, сплачує комунальні платежі, здійснює утримання будинкодомоволодіння (здійснення поточних ремонтів, тощо);

- володіння ОСОБА_1 слід визнати визнається відкритим, так як він не приховував факт знаходження майна у виді будинку в його володінні, - відкрито проживає в ньому, відкрито здійснює догляд за ним, - ремонт будинку, відкрите здійснення робіт по господарству, - утримання як самого двору, так і городу;

- володіння ОСОБА_1 слід визнати безперервним, так як воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності, а саме, - ОСОБА_1 постійно користується цим майном, починаючи з 2007 року, що підтверджено в судовому засіданні власниками сусідніх будинків, - свідків, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , показання яких судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення.

Так, згідно ч. 3 ст. 344 ЦК України володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р., враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

В даному випадку відповідачами є ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , а третьою особою, яка не заявляє самостійнихз вимог на предмет спору, - Кагарлицька міська рада Київської області.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, - відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивачем ОСОБА_1 обрано такий спосіб судового захисту, як визнання за ним права власності за набувальною давністю на житловий будинок (нерухому річ), який розміщено за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 52 кв.м., житловою площею 20 кв.м.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до правової позиції зазначеної у Постанові Верховного Суду під 09 липня 2019 року (справа № 920/999/18) «Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно грунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давніший строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Відтак йдеться, про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права масності на майно за набувапьною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини 3 статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. ІІри цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери надувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вищевказаних умову сукупності.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України добросовісність особи мас існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019у справі N 910/17274/17)».

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку напувальної давності оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Отже, суд вважає, що вищезазначені фактичні обставини справи в їх сукупності та наявність всіх необхідних ознак переконливо свідчить, що Позивач ОСОБА_1 має обгрунтоване право просити визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду про можливе задоволення позову про визнання права власності набувальною давністю може бути підставою для реєстрації права власності в Державному реєст речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають відносини права власності;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 181, 328, 344 ЦК України, п.п. 5, 9, 13, 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р., правова позиція, зазначеної у Постанові Верховного Суду під 09 липня 2019 року (справа № 920/999/18);

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем ОСОБА_1 , який в судовому засіданні заявив клопотання про залишення таких витрат за позивачем;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 181, 328, 344 ЦК України, п.п. 5, 9, 13, 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р., правовою позицією, зазначеної у Постанові Верховного Суду під 09 липня 2019 року (справа № 920/999/18), ч. 1 ст. 30, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 263, 265, 268, 272, 280 283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, - Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 29 вересня 2004 року Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_3 , право власності на будинок, який розміщено за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 52 кв.м., житлова площа 20 кв.м., - за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.

С