Справа № 504/323/21
Номер провадження 2/504/1500/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Аблової Ю.Ю.

за участю секретаря Антипової Л.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому було неодноразово уточнено та згідно останньої редакції від 27 липня 2021 року просить ухвалити рішення яким: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» три проценти річних від простроченої суми заборгованості та інфляційні витрати у загальній сумі 26 649, 95 гривень, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області № 504/2527/14-ц від 20.07.2015 року відповідачем виконувалось більше трьох років, а тому вважає, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора більш ніж на три роки.

Позивач стверджує, що згідно розрахунку 3% річних від простроченої суми на період з дати ухвалення рішення до моменту його виконання в повному обсязі становить 5 500 грн. 53 коп. Сума за розрахунком інфляційних збитків на період з дати ухвалення рішення до моменту його виконання в повному обсязі становить 21 149, 42 грн.

Таким чином, позивач вважає, що розмір компенсаційних санкцій, передбачених частиною 2 ст. 625 ЦПК України, які мають бути застосовані до відповідача у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 1 від 25.07.2008 року у зв`язку із виконанням грошового зобов`язання, на вимогу кредитора з 20.07.2015 року (дата ухвалення рішення) по 19.12.2018 року (дата виконання рішення), становить 26 649, 95 грн.

Вказані обставини і зумовили звернення ТОВ «Кредитні ініціативи» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Абловій Ю.Ю.

Ухвалою судді від 10 лютого 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просив цивільну справу розглянути за правилами загального позовного провадження та призначити дату підготовчого засідання.

В обґрунтування своїх вимог посилався на значення даної справи, оскільки позивач вимагає стягнути три проценти річних від простроченої суми заборгованості та інфляційні витрати за останні три роки у загальній сумі 135317 грн. 98 коп. Також у своєму позові ТОВ "Кредитні Ініціативи" зазначає, що 18.05.2012 року між ТОВ "Кредитні Ініціативи" та ТОВ "ПростоФінанс", начебто, було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ "ПростоФінанс" відступило ТОВ "Кредитні Ініціативи" права вимоги до кредитних договорів укладених між ТОВ "ПростоФінанс" та фізичними особами. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів про це позивачем до суду не надано. І цей факт потребує додаткової перевірки та витребування додаткових доказів. Сума позову нарахована на підставі ухваленого рішення Десняньського районного суду м. Києва від 31.01.2013 р., яке на думку позивача не виконано, однак, ці суми коштів, ним вже давно сплачено та заборгованість погашено. І цей факт потребує додаткової перевірки та витребування додаткових доказів. Сума позову із врахуванням того, що сума заборгованості вже сплачена та погашена не є дійсною та є спірною, що також потребує додаткової перевірки. Позивачем пропущений строк позовної давності.

Окрім того, відповідач ОСОБА_1 24 травня 2021 року звернувся з клопотанням в якому просив витребувати від позивача копію кредитного договору № із усіма наявними додатками, а також копії документів стосовно передачі автомобіля марки Chery модель А21 Elara, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виданого РЕВ-9 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 24 липня 2008 року, його продажу/реалізації та зарахування коштів на задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволено. Здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання у справі. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» копію кредитного договору № із усіма наявними додатками, а також копії документів стосовно передачі автомобіля марки Chery модель А21 Elara, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виданого РЕВ-9 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 24 липня 2008 року, його продажу/реалізації та зарахування коштів на задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи».

У подальшому, ухвалою суду від 12 серпня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього грошових коштів у загальному розмірі 680, 43 грн. При цьому посилався на відзив в якому зазначено, що позивачем розрахунок штрафних санкцій здійснено з 20.07.2015 року, позов поданий у лютому 2021 року, а від так вважає, що розрахунок здійснений поза межами строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 25 липня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1 відповідно до умов якого, відповідачеві було надано кредитні кошти у сумі 61 425 грн., з цільовим призначенням для оплати автотранспортного засобу марки GHERY Elara, 2007 року випуску, зі сплатою 13,99 % річних та строком повернення до 18.08.2013 року.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених з ТОВ «ПростоФінанс».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2013 року, справа № 2603/16641/13, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи", заборгованість за Кредитним договором №1 у розмірі 75 651 грн. 16 коп., а саме: по тілу кредиту -39 234 грн. 70 коп.; по відсоткам за кредитом -26 938 грн. 20 коп.; по штрафним санкціям -9 478 грн. 26 коп. шляхом звернення стягнення на предмет застави -транспортний засіб CHERY/Elara, 2007 року випуску, у спосіб надання ТОВ "Кредитні Ініціативи" прав від імені громадянина України, яким є ОСОБА_1 , укладати договір купівлі-продажу автомобіля марки CHERY/Elara, 2007 року випуску, який належить на праві власності громадянину України ОСОБА_1 , за ціною, встановленою за згодою між заставодавцем та заставодержателем, а за відсутності згоди, на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ТОВ "Кредитні Ініціативи" усіх прав та повноважень у зв`язку з цим.

Також рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.07.2015 року, справа № 504/2527/14-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1 від 25.07.2008 року у розмірі 53624 гривні 30 копійок.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області від 19 лютого 2018 року було закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 504/2527/14 виданого 11.12.2015 року. Підставою для закриття стало те, що сума боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто та перераховано за належністю в повному обсязі.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням у 2015 році рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, відповідачем рішення суду виконано лише у 2018 році

Зобов`язання, яке існує у ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи», є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, в тому числі і інфляційних втрат.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із заборгованості боржника ОСОБА_1 , яка була встановлена рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.07.2015 року, по справі № 504/2527/14-ц - в сумі 26 649, 95 гривень з яких: 3% річних від простроченої суми становить 5 500 грн. 53 коп., а сума інфляційних збитків становить 21 149, 42 грн.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем проведено з 20.07.2015 року (дату ухвалення рішення) по 19.12.2018 року (дату виконання рішення).

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, що містяться у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втраті 3 %річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з врахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії ) договору, як з певними моментам ( фактами ), які свідчать про порушення прав особи. Відповідно до ч.3ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Загальний строк позовної давності для даних правовідносин становить три роки. Так, позивач звернувся до суду 02.02.2021 р., відповідно заборгованість згідно вимог закону має бути нарахована за період з 02.02.2018 р. по липень 2018 року (дату останнього платежу боргу згідно звіту про здійснення відрахування та виплати наданого ТОВ «ТІС-КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ»).

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, як передбачено нормами Закону від 3липня1991р. №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін)це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, тому вказана норма ЦК може бути застосована лише до порушення грошового зобов`язання у національній валюті гривні.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Суд погоджується з наданим відповідачем контррозрахунком заборгованості в якому зазначено, що з 01 лютого 2018 року по 01 серпня 2018 року сума непогашеного боргу становила 18 889, 75 грн. відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати наданого ТОВ «ТІС-КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ».

Від так, 3 % річних від простроченої суми за період з 01 лютого 2018 року по 01 серпня 2018 року складає 282, 57 грн. (18 889, 75 х 3% х 182 : 365 : 100).

Індекс інфляції розраховується згідно з рекомендаціям відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного суду України за № 62-97 від 03 квітня 1997 року.

Інфляційні витрати за період з 01 лютого 2018 року по 01 серпня 2018 року складають 397, 86 грн. (18 889, 75 х 1.02106197 18 889, 75).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 680, 43 грн., яка складається з: 3 % річних від простроченої суми 282, 57 грн. та 397, 86 грн. індекс інфляції.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 57 грн. 95 коп. ( 2270 х 680, 43 : 26 649, 95 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 33, 55, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 22, 509, 510, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України Серії НОМЕР_3 виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, ЄДРПОУ 300346, р/р НОМЕР_5 ) заборгованість в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 43 копійок, що складається з:

- 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України, на суму заборгованості згідно рішення суду в розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) гривні 57 копійок;

- інфляційних витрат на суму згідно рішення суду в розмірі 397 (триста дев`яносто сім) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України Серії НОМЕР_3 виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, ЄДРПОУ 300346, р/р НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 57 (п`ятдесят сім ) грн. 95 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Повний текст рішення складно 20 вересня 2021 року.

Суддя Аблова Ю. Ю.