ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7256/21 Справа № 201/2449/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем було укладено кредитний договір (без номера), за яким позичальник отримав кредит в сумі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Позичальник не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого станом на 31 січня 2019 ;року в нього утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 414 928,45 грн, з яких: 15 420 грн тіло кредиту, 395 408,45 грн проценти, 4 100 грн пеня та комісія. При цьому банк, користуючись процесуальним правом позивача, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь лише заборгованість в розмірі 127 007,88 грн, з яких: 15 420 грн тіло кредиту, 111 587,88 грн проценти за користування кредитом за період з 21 лютого 2011 року по 31 липня 2017 року.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 21 лютого 2011 року станом на 31 січня 2019 року в розмірі 15 420 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року, касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за кредитним договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» просило заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення їх позову в повному обсязі.

Між тим, з урахуванням постанови Верховного Суду від 02 червня 2021 року, під час нового апеляційного розгляду справи, предметом перегляду у суді апеляційної інстанції є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за кредитним договором.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 21 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (без номера) шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами і Тарифами банку.

На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, крім анкети-заяви, позивач також надав Витяг з Умов та Правил, довідку про умови кредитування та розрахунок заборгованості.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31 січня 2019 року в ОСОБА_1 утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 414 928,45 грн, з яких: 15 420 грн тіло кредиту, 395 408,45 грн проценти, 4 100 грн пеня та комісія.

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з позичальника лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15 420 грн та проценти за користування кредитом за період з 21 лютого 2011 року по 31 липня 2017 року в сумі 111 587,88 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення процентів, суд першої інстанції виходив з того, що надані банком Умови та Правила не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними, а відтак їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору та досягненням між сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема наявності у позичальника зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

На підтвердження своїх вимог, крім Витягу з Умов та Правил, АТ КБ «ПриватБанк» також надало довідку про умови кредитування від 21 лютого 2011 року з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», яка містить підпис позичальника, у вищевказаній довідці про умови кредитування встановлено базову місячну процентну ставку в розмірі 2,5 %, тобто 30% річних(а. с. 75).

Разом з тим визначений позивачем розмір заборгованості за процентами за користування кредитом суперечить умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, так як зазначена у довідці базова процентна ставка становить 2,5 % на місяць, проте із розрахунку вбачається, що позивачем нараховувалися відсотки як в обумовленому розмірі, так і у підвищеному 2,7 % та 3,5 % на місяць.

Згідно з частиною третьою статті 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Колегія суддів зауважує, що порядок застосування змінюваної процентної ставки визначений ч. 4-6 ст. 1056-1 ЦК України.

Зокрема, договором має бути врегульовано періодичність збільшення процентної ставки, умови і порядок такого збільшення, порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, максимальний розмір збільшення процентної ставки. Повідомлення про збільшення відбувається письмово, не пізніше ніж за 15 днів до дати збільшення.

Як вбачається, позивачем не було дотримано вказаних вимог закону при укладанні договору з відповідачем, а тому не можна вважати, що сторонами було узгоджено право банку в односторонньому порядку, на свій розсуд, збільшувати процентну ставку.

Як зазначено в правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року у справі № 6-1374цс17, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Такої ж позиції притримується Верховний Суд: Постанова від 28 березня 2018 року у справі № 389/3409/16-ц.

Однак, як вбачається з наданого Банком розрахунку (а.с. 6-9), з 01.09.2014 року Банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки до 32,4 % річних, а з 01.04.2015 року ще збільшив до 42 %, при цьому матеріали цивільної справи не містять доказів про вручення відповідачеві під розписку повідомлення про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, а тому такі збільшення є незаконними, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за період з 01.09.2014 року по 31.01.2019 року необхідно відмовити.

Між тим, як вбачається з даного розрахунку заборгованості, станом на 31.08.2014 року (останній день застосування Банком процентної ставки в межах обумовленого у Заяві позичальника розміру) заборгованість за відсотками з накопичувальним підсумком становила 1 863,33 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного, вимоги про стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню: з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Банку відсотки за користування кредитними коштами за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року у сумі 1 863 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят три гривні) 33 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, - скасуванню з ухваленням нового в цій частині, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за відсотками за кредитним Договором про надання банківських послуг б/н від 21.02.2011р. за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року у сумі 1 863 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят три гривні) 33 коп., а у задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за відсотками за кредитним Договором про надання банківських послуг б/н від 21.02.2011р. за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року у сумі 1 863 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят три гривні) 33 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко