РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2021 рокуСправа №451/1321/20
Провадження № 2/451/318/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/1321/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

25 серпня 2020 року ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_2 на праві приватної власності в цілому належить будинок АДРЕСА_1 . В будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач - ОСОБА_2 , 1951 р.н., його дружина - ОСОБА_4 , 1955 р.н., син - ОСОБА_5 , 1976 р.н., дочка - ОСОБА_6 , 1977 р.н., внуки: ОСОБА_7 , 1996 р.н., ОСОБА_8 , 1997 р.н., ОСОБА_9 , 1998 р.н., та колишній зять - ОСОБА_3 , 1975 р.н. В довідці зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрований, але за даною адресою не проживає. Ще задовго до розірвання шлюбу в судовому порядку відповідач перестав проживати в будинку позивача, ніколи не навідується, витрат на утримання будинку не несе, не оплачує комунальні послуги. Особистих речей ОСОБА_3 в будинку позивача немає. Той факт, що ОСОБА_3 , 1975 р.н., не проживає тривалий час (понад вісім років) в будинку, який належить ОСОБА_2 , но АДРЕСА_1 , та місце перебування його не відоме, підтверджує довідка виконкому Дмитрівської сільської ради №484 від 13.08.2020 р. та акт від 13.08.2020 р., складений депутатом сільської ради Іськів Р.М., сусідами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та завірений сільським головою ОСОБА_12 . Через те, що ОСОБА_3 зареєстрований у вищезгаданому будинку, в позивача виникли труднощі з оформленням субсидії на оплату житлово - комунальних послуг. В досудовому порядку врегулювати дане питання не вдалося через відсутність зв`язку з відповідачем. Тому у позивача не залишається іншого виходу з ситуації, крім як звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени його сім`ї відповідачу не чинили. Просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив частково, звертав увагу суду на те, що він 17 років проживав у цьому будинку і має право на нього. Вже на протязі восьми років не проживає. Під час розгляду справи не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши думку представника позивача, позицію відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності в цілому належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлі, виданим виконкомом Дмитрівської сільради 20.11.1996 р. на основі рішення виконкому Дмитрівської сільради від 12.11.1996 р. та завіреним начальником Червоноградського МБТІ (а.с.6).

Згідно записів в будинковій книзі та довідці Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області №483 від 13.08.2020 р., в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач - ОСОБА_2 , 1951 р.н., його дружина - ОСОБА_4 , 1955 р.н., син - ОСОБА_5 , 1976 р.н., дочка - ОСОБА_6 , 1977 р.н., внуки: ОСОБА_7 , 1996 р.н., ОСОБА_8 , 1997 р.н., ОСОБА_9 , 1998 р.н., та колишній зять - ОСОБА_3 , 1975 р.н. ОСОБА_3 зареєстрований, але за даною адресою не проживає (а.с.10, 13-18).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 05.02.2014 р. шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , розірвано (а.с.8).

Факт, що ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області 24.09.1977 р., запис за №33 (а.с.9).

Згідно довідки №484 від 13.08.2020 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради та акта від 13.08.2020 р., складеного депутатом сільської ради Іськів Р.М., сусідами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та завірений сільським головою ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, але зі слів сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже більше як 8 років не проживає в АДРЕСА_1 і місце перебування його не відоме (а.с.11,12).

Відповідно до довідки №750 від 26.07.2021 року, виданої виконавчим комітетом Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , але не проживає (а.с.42).

Факт, що ОСОБА_3 , не проживає за вищевказаною адресою на протязі восьми років підтвердив в судовому засіданні сам відповідач.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком АДРЕСА_1 без поважних причин не користується, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 вересня 2021 року.