Справа № 347/1921/21
Провадження № 2-з/347/13/21
У Х В А Л А

Іменем України

17.09.2021 суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

15.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, яка автоматизованою системою документообігу суду визначена для здійснення судового провадження судді Драч Д.С.

Заява мотивована тим, що в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходився позов ОСОБА_1 до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, який ухвалою цього ж суду від 02.09.2021 року передано на розгляд до Косівського районного суду Івано-Франківської області. У даному позові він оскаржує дії відповідача, зокрема, щодо нарахованої заборгованості за електроенергію.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову матеріали цивільної справи №347/2367/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди до Косівського районного суду Івано-Франківської області не надходила.

Натомість, за змістом долученої до заяви про забезпечення позову копії ухвали Івано-Франківського міського суду від 02.09.2021 року у справі №347/2367/19 відкрито провадження та під час розгляду питання підсудності справи представник відповідача був присутній в судовому засіданні, що свідчить про обізнаність відповідача щодо існування відкритого позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову просить суд забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти певні дії щодо припинення електропостачання до будинку АДРЕСА_1 , зважаючи на отримане ним попередження №3/250 від 30.08.2021 року про припинення постачання електричної енергії 28.09.2021 року в зазначеному господарстві у разі непогашення ним спірної заборгованості за період з 01.12.2020 року по 01.07.2021 року в сумі 2661,33 грн.

Відповідно до п.7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312 (далі Правил): на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Отже, припинення електропостачання, враховуючи факт існування відкритого позовного провадження у спорі щодо нарахованої заборгованості ОСОБА_1 , не відповідає Правилам роздрібного ринку електричної енергії та, враховуючи ризики невиконання відповідачем вимог п.7.11 Правил заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до задоволення, оскільки підставою для припинення електропостачання до господарства заявника є оскаржувана ним заборгованість.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реального виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Суддею встановлено, що відповідно до заявлених позовних вимог, позивач оскаржує нараховану відповідачем заборгованість, у разі несплати у визначений строк якої буде припинено електропостачання до будинку заявника.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

До видів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України віднесено, зокрема заборону вчиняти певні дії.

Згідно п. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п. 1 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснено в п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в разі звернення сторони з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заявник обґрунтовує необхідність забезпечення позову тим, що у разі невжиття таких заходів можуть бути порушені його права або буде існувати реальна загроза їх порушення, що призведе до інших цивільних спорів, пов`язаних із поновленням його прав у разі задоволення позову в частині незаконності нарахованої заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) висловлена правова позиція, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 24.02.2020 року у справі №344/15840/19.

Отже, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити, оскільки не вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчинити дії щодо відключення від електропостачання будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , може породити нові цивільні спори, що ускладнить захист прав позивача та даний захід забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст.149, 150, 153, 353, 354 ЦПК України, суддя

постановив:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Заборонити ТОВ «Прикарпатенерготрейд» припинення подачі електричної енергії до будинку в АДРЕСА_2 до ухвалення судом рішення у справі № 347/2367/19.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 - для відома та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: Д.С.Драч