У х в а л а

14 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 266/5602/19

провадження № 61-14332ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного суду від 11 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки з майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про виділення в окреме домоволодіння частки будівлі.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки з майна у натурі.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в натурі частку домоволодіння АДРЕСА_1 , з яких: житлової прибудови А1-1, тамбуру а1-1, прибудови а2-1, тамбуру а3-1 - прощею 47,5 кв. м; сарай Б-1, сарай Ж-1, вбиральня К-1, визнавши за ними право власності на 47/100 частки домоволодіння по 1/2 за кожним. Виділено ОСОБА_1 у натурі частку домоволодіння АДРЕСА_1 , з яких: житлового будинку А-1 з погребом а/п, верандою а-1, ганок а4 - площею 49,7 кв. м; сарай Д-1, літня кухня В-1, визнавши за ним право власності на 53/100 частки домоволодіння. Припинено право власності ОСОБА_1 на зменшену частку у домоволодінні АДРЕСА_1 . Припинено право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на виділене майно.

Постановою Донецького апеляційного суду від 11 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_3 в натурі по 1/2 частці кожному - частку домоволодіння АДРЕСА_1 , з яких: житлова прибудова А1-1, прощею 47,5 кв. м і жилою площею 29,1 кв. м.; сарай Б-1, сарай Ж-1, вбиральні К-1, що складає 13/50 частки домоволодіння. Виділено ОСОБА_1 у натурі частку домоволодіння АДРЕСА_1 , з яких: житловий будинок А-1, який включає погреб а/п, веранду а-1, ганок а4 - прощею 49,7 кв. м; сарай В-1, сарай Д-1, вбиральня Г, що складає 37/50 частки домоволодіння. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 у частині стягнення компенсації вартості часток відмовлено.

21 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскаржуване судове рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де заявник зазначає, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції вручено 22 липня 2021 року, надавши цьому підтверджуючі документи.

Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 734/2499/16, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням вище наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Донецького апеляційного суду від 11 червня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки з майна за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного суду від 11 червня 2021 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької областівищезазначену цивільну справу № 266/5602/19.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги разом з доданими до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара