У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2021 Справа №607/6998/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., стягувача ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 607/6998/21 виданого 21 травня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 607/6998/21 виданого 21 травня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 20 квітня 2021 року. В обґрунтування заяви зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 приховала від суду істотну обставину, а саме те, що ОСОБА_3 проживає спільно з дітьми, забезпечує їх та приймає активну участь в їх вихованні. Неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із обома батьками. Даний факт підтверджуються довідкою Державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Тернопільській області від 11 травня 2021 року з місця проживання про склад сім`ї та прописку станом на 01 травня 2021 року. Із врахуванням наведеного вважає, що обставини проживання дітей спільно із ним та їх перебування на його утриманні мають істотне значення для вирішення даної справи, однак не були судом встановлені при видачі судового наказу, а тому є нововиявленими обставинами для даної справи.

17 серпня 2021 року судом отримано та зареєстровано відзив на заяву згідно якого щодо задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу ОСОБА_1 заперечує, оскільки проживання боржника за однією адресою з стягувачем та дітьми не виключає того факту, що в дійсності заявник проживає окремо та не бере належної участі в утримані та вихованні дітей. Крім того заявник не скористався своїм правом протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання судового наказу звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу долучивши до неї докази на підтвердження факту його спільного проживання з дітьми на момент видачі судового наказу та докази перебування дітей на його утриманні. В розумінні статті 423 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Так, враховуючи звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, у видачі якого ухвалою суду від 08 червня 2021 року було відмовлено, спростовує його необізнаність щодо спільного проживання із стягувачем та дітьми на момент видачі судового наказу. З огляду на викладене, обставини, на які покликається боржник, не є нововиявленими обставинами в розуміння ст. ст. 423, 424 ЦПК України, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладенні в заяві підтримує та просить задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 та представник стягувача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили з підстав зазначених у відзиві на заяву ти просили відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторони стягувача, дослідивши наявні в матеріалах справи та докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 грудня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, актовий запис №1622, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 видане 24 грудня 1998 року.

У даному шлюбі в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_6 , 2000 року народження, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст.181 СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Пунктом 4 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей.

21 травня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/6998/21 за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 20 квітня 2021 року.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів чотири і п`ять частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянути за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.п. 3, 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362,364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

За наведеного, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Із практики ЄСПЛ вбачається таке:

«42.Суд повторює, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

43.Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

44.Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №. 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.» (вказане є цитатою рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) від 9.06.2011 року)».

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що на момент видачі спірного судового наказу він постійно проживав разом з дітьми та колишньою дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , а діти перебували і перебувають на його утриманні. Окрім цього, в обґрунтування вказаної заяви він також зазначає, що стягувач на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу приховала від суду, ту обставину, що заявник проживає з нею та дітьми за одною адресою, а тому вважає, що відсутні підстави для видачі судового наказу по даній справі.

Згідно довідки №156 виданої Державним пожежно-рятувальним загоном Управління ДСНС України в Тернопільській області 11 травня 2021 року, станом на 01 травня 2021 року ОСОБА_3 постійно проживає і прописаний у АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 (дружиною), ОСОБА_6 (дочкою), ОСОБА_4 (дочкою), ОСОБА_5 (сином).

Відповіднодо довідки №689 виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль 4» 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 проживає, але не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом з дочкою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 .

В матеріалах справи також наявні квитанції про купівлю продуктів харчування, медикаментів, витрат на проїзд, виписки по банківських картках наданні сторонами у справі.

Також, як вбачається із матеріалів справи, обставини наведені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами існували на час видачі судового наказу та не могли бути невідомі заявниці (оскільки остання долучила до матеріалів заяви копію паспорта боржника з відмітною про реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), інша ж обставина, а саме фактичне місце проживання дітей також існувала, так як на таку посилалася заявниця у заяві про видачу судового наказу.

Вказане свідчить про відсутність однієї з обов`язкових ознак нововиявлених обставин, а саме те, що ці обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Також, той факт, що згідно положень процесуального закону (ч.1 ст.167 ЦПК України) судовий наказ виданий без судового засідання і повідомлення сторін, і без урахування заперечень боржника проти стягнення аліментів, не дає підстав вважати такі (фактично заперечення заінтересованої особи стосовно видання судового наказу) нововиявленими обставинами.

При цьому суд враховує, також, і те, що ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку на двох дітей, відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу. У випадку ж незгоди, боржник вправі захистити своє право шляхом подання позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч.7 ст.170 ЦПК України).

Тобто у випадку наявності спору стосовно питання утримання дітей, такий розглядається у позовному провадженні, а не шляхом подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Твердження заявника ОСОБА_3 про те, що на час звернення із заявою про видачу судового наказу він проживає із ОСОБА_1 та дітьми за адресою АДРЕСА_1 не може бути підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами та відмови у видачі спірного наказу, оскільки факт спільного проживання із дітьми не свідчить про їх матеріальне утримання.

Окрім того, долучені до матеріалів заяви квитанції та виписка по картковому рахунку заявника не може однозначно свідчити, що кошти, які витрачалися були спрямовані на утримання дітей.

Відтак, зазначенні боржником обставини не є нововиявленими в розумінні ст.ст. 423, 424 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Тобто, доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За приписами ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для перегляду судового наказу суду № 607/6998/21 виданого 21 травня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в за нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 423, 425, 426, 427, 429 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 607/6998/21 виданого 21 травня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич