Справа №278/2269/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Франчука В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Територіальна громада в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.08.2021 року по справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

17.09.2021 року представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки відповідач самостійно знявся з реєстрації з картири позивача, а, відтак, на думку заявника, відсутній предмет спору (а.с. 40-46).

21.09.2021 року до суду надійшла заява позивача, у якій вона просить позовну заяву залишити без розгляду, оскільки відповідач самостійно знявся з реєстрації у її квартирі (а.с. 47).

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з матеріалами справи, заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті, а тому, суд приходить до висновку про можливість залишення вищевказаного позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, пов`язаних з користуваням відповідачем квартирою, яка їй належить на праві власності. Однак, як встановлено, що на даний час цей спір, який виник між позивачем та відповідачем, вже вирішено під час розгляду справи судом (а.с. 41-43).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі №456/647/18 та від 13.05.2020 р. у справі № 686/20582/19-ц.

За таких обставин, оскільки на час пред`явлення позову спір між сторонами існував, при цьому сторони самостійно врегулювали спірні питання тільки підчас розгляду справи, суд вважає, що за таких обставин відсутні правові підстави для закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з тим, за змістом положень п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин, з урахуванням того, що до початку розгляду справи по суті представник позивача подав заяву про залишення заяви без розгляду, вважаю, що вона підлягає задоволенню.

Частиною 3ст. 142 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого нею судового збору, оскільки позивач просила залишити позовну заяву без розгляду внаслідок задоволення відповідачем позовних вимог після пред`явлення позивачем позову.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 13 142, 257, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Територіальна громада в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя О.М. Дубовік