Справа № 629/3612/21
Номер провадження 2/629/1134/21
13.09.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Воєводіної О.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд, -
Позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з посиланням на ті обставини, що з 07.03.2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у сторін народилися доньки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доньки проживають разом з позивачем та перебувають на повному його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. ОСОБА_2 є дієздатною та працездатною, здоровою, працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який складає близько 5000 грн., крім цього інших аліментних зобов`язань відповідач не має та не має на утриманні інших осіб. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою судді від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив задовольнити позовну заяву.
Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що вона не має можливості сплачувати аліменти, оскільки працює на сезонній роботі в теплиці на полі, бачити дітей їй не дають.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Шлюб між сторонами зареєстровано 07 березня 2009 року Артільною сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8).
Відповідач ОСОБА_2 є рідною матір`ю неповнолітній дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 6, 7).
Згідно довідки від 03 червня 2021 року № 43 про склад сім`ї виданої Артільним старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області, позивач ОСОБА_1 значиться зареєстрованим разом з дружиною ОСОБА_2 та доньками ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 від 03 червня 2021 року, який складено в присутності складу комісії: старости ОСОБА_6 , спеціаліста І категорії ОСОБА_7 , сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про те, що в ході обстеження було виявлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Дружина ОСОБА_2 з квітня 2021 року разом з сім`єю не проживає та виховуванням дітей не займається. (а.с. 10).
Відповідно до довідки виданої відділом обслуговування громадян №14 ГУ ПФУ в Харківській області ОСОБА_1 у відділі обслуговування громадян № 14 ГУ ПФУ в Харківській області на обліку не перебуває та пенсію не отримує. (а.с. 12)
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).
Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.
Таким чином з 01.01.2021 р. мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 1197,50 грн. (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від 2395 грн.), а з 01 липня 2021 р. - 1255 грн., з 01 грудня 2021 р. 1309 грн.
Відповідно до абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В силу п. 2 ч. 2 ст. 185 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що діти проживають та перебувають на утриманні позивача, а відповідач не надає допомоги по утриманню доньок, хоча має можливість, оскільки є особою фізично здоровою та працездатною, окрім того неофіційно працюючою на сезонній роботі, тобто має дохід і має можливість утримувати своїх доньок.
Відносно доводів відповідачки про те, що їй не дають бачитися з дітьми, то суд відноситься до них критично, та розцінює, як спосіб захисту, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаних доводів. Натомість позивач в судовому засіданні повідомив, що відповідач залишила дітей в той час коли, найменша хворіла, ніяких намагань побачитися з дітьми не робила, коли молодша донька телефонувала до матері, то остання не відповіла на дзвінок. Також ОСОБА_2 не надала доказів про те, що вона зверталася до відповідних органів або до суду з метою визначення місця проживання дітей. Крім того той факт, що відповідач не мешкає разом з дітьми не звільняє її від обов`язку щодо утримання своїх дітей.
Оскільки діти сторін проживають разом з батьком, а ОСОБА_2 є їх матір`ю та на неї покладено однаковий із ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.
Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє її від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дітьми пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатнім.
З огляду на викладене, визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що в процесі розгляду справи не встановлено жодних даних про рівень доходів відповідача, натомість встановлено, що вона є працездатною особою та має неофіційний заробіток, інших осіб на утриманні не має, тобто має можливість сплачувати аліменти на утримання доньок, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім та таким, що відповідає встановленим вимогам чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, в розмірі 1400,00грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50%прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до повноліття дітей.
Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В силу ст.ст.191,201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони. У зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст.12,77,81, 89, 280-284, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.6,182,191, 198,199,200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50%прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 05.07.2021 року і до повноліття дітей.
В іншій частині позовних відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету22030106).

Рішення може бути оскаржено в Харківській апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 16.09.2021 р.

Суддя Н.В.Цендра