Справа № 283/1185/21
провадження №2/283/492/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Малинської міської ради Житомирської області та Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади»

про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

30.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у розмірі 15 тис. грн.

Предметом позовних вимог є наступне:

- визнання неправомірними наказу голови комісії з реорганізації №Т-14к від 31.03.2021 року «Про звільнення з роботи працівників територіального центру»;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді соціального працівника в Комунальному закладі «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади»;

- стягнення з Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.04.2021 року до дня її поновлення на роботі;

- стягнення солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 15 тис. грн.

Підставою позовних вимог є те, що ОСОБА_1 з 01.09.2020 року працювала на посаді соціального працівника в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади.

Відповідно до наказу голови комісії з реорганізації №Т-14к від 31.03.2021 року позивач була звільнена з роботи з 05.04.2021 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (розірвання трудового договору з ініціативи власника у зв`язку з реорганізацією установи та скорочення штату і чисельності).

Разом з цим, позивач вважає своє звільнення незаконним, виходячи з наступного.

Так, статтею 42 КЗпП України регулюється питання переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3)працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

При цьому позивач зазначає, що оцінювання кваліфікації та продуктивності праці робітників Територіального центру відповідачами взагалі не проводилося. Також відповідачами не взято до уваги те, що ОСОБА_1 має переважне право на залишення на роботі, оскільки є багатодітною матір`ю і на її утриманні перебуває двоє малолітніх та одна неповнолітня дитини.

Згідно ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Враховуючи, що ОСОБА_1 самостійно виховує двох дітей віком до чотирнадцяти років та одну неповнолітню дитину, не є сімейною, оскільки розлучена, то в такому разі позивача не мали права звільняти з роботи.

Відповідно до ч.3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Позивач стверджує, що в порушення вимог ст.49-2 КЗпП України їй не було запропоновано іншу роботу одночасно з попередженням про звільнення.

Рішенням Малинської міської ради №148 від 29.01.2021 року затверджено структуру та граничну чисельність працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади в кількості 34,5 штатних одиниць та 4,5 штатних одиниць з спеціального фонду згідно з додатками до цього рішення. Посада соціального працівника Територіального центру передбачена в структурі установи, про що зазначено у рішенні органу місцевого самоврядування. Тобто позивач вважає, що станом на дату попередження її про заплановане звільнення, а також станом на даний час, не планувалося та не відбулося жодного скорочення чисельності чи штату працівників Територіального центру.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 мотивує тим, що порушення відповідачами її законних прав призвело до моральних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків та мало наслідком втрату місця роботи. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 15 тис. грн., яку просить стягнути солідарно з відповідачів.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, проте в судове засідання з`явився її представник Семенюк В.Г., який діє в інтересах позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21.05.2021 року, зареєстрованої в реєстрі за №1542, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Малинської міської ради Житомирської області Парфіненко М.М., який діє в інтересах органу місцевого самоврядування на підставі довіреності №7 від 12.01.2021 року в судове засідання з`явився, у ході судового розгляду справи вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити їй у задоволенні позову, оскільки вважає, що матеріалами справи не встановлено дій з боку міської ради, які б давали правові підстави для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Крім того, 04.06.2021 року через відділ діловодства та документального забезпечення суду представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що Малинська міська рада Житомирської області жодним чином не порушила права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 . Крім того, позивач належним чином не визначила та не обґрунтувала свої вимоги до відповідача, адже ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади за наказом голови комісії з реорганізації Територіального центру. Таким чином, Малинська міська рада не приймала окремого рішення щодо прийняття на роботу та звільнення соціального працівника Територіального центру.

09.06.2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла до суду відповідь на відзив Малинської міської ради Житомирської області від 04.06.2021 року, згідно якої представник зазначає, що трудовий договір з ОСОБА_1 був розірваний саме з ініціативи власника комунальної установи Малинської міської ради, яка прийняла рішення про реорганізацію Територіального центру, а, власне, реалізація даного рішення була проведена головою комісії з реорганізації Територіального центру.

Представник відповідача Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади адвокат Яременко Д.В., який діє в інтересах відповідача на підставі Договору про надання юридичної (правової) допомоги від 16.06.2021 року та Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №056484 від 16.06.2021 року, в судове засідання з`явився, у ході судового розгляду справи вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити їй у задоволенні позову. 29.06.2021 року через відділ діловодства та документального забезпечення суду представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 була працевлаштована в Територіальному центрі з 01.09.2020 року. При цьому прийняття позивача на роботу відбулося з істотним порушенням норм КЗпП України, Закону України «Про запобігання корупції» з огляду на те, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (директора Територіального центру, яка також була звільнена з посади у зв`язку з реорганізацією), що свідчить про порушення останньою під час перебування на посаді директора Центру обмеження щодо спільної роботи близьких родичів, тобто вимог антикорупційного законодавства. Таким чином, поновлення на роботі як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 , є взаємовиключним.

Колегіальним рішенням Малинської міської ради Житомирської області №150 від 29.01.2021 року було вирішено реорганізувати шляхом злиття «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» і Комунальну установу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади». Тобто фактично вищевказані юридичні особи були реорганізовані шляхом злиття в одну юридичну особу.

Наказом голови комісії з реорганізації ОСОБА_4 №Т-14к від 31.03.2021 року було прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 з посади соціального працівника Територіального центру з 05.04.2021 року.

01.05.2021 року міським головою ОСОБА_5 було затверджено штатний розпис Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади з передбаченою кількістю штатних посад 68. Тобто даний штатний розпис підтверджує факт скорочення чисельності та штату працівників Територіального центру. Частиною 4 статті 36 КЗпП України передбачено, що припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників. Пунктом 1 статті 40 КЗпП передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, в тому числі, зміни в організації виробництва і праці, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ч.1 ст.49-2 КЗпП про наступне звільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Зважаючи на ту обставину, що звільнення позивача відбувалося в процесі реорганізації внаслідок змін організації виробництва та праці, то в такому разі іншої роботи (вакантних посад) не було.

05.03.2021 року відбулося засідання комісії з реорганізації, яке було оформлено протокольно, на якому було вирішено питання щодо визначення переважного права на залишення на роботі та наявності серед працівників осіб, щодо яких встановлено обмеження на звільнення та надано порівняльну таблицю. Підстав для залишення на роботі позивача комісією виявлено не було.

На виконання вимог ст.44 КЗпП ОСОБА_1 було виплачено вихідну допомогу та проведено з нею остаточний розрахунок. Виходячи з того, що Територіальним центром було виконано вимоги трудового законодавства у повному обсязі, тому зі сторони відповідача відсутнє порушення прав позивача.

Також представник відповідача зазначає, що враховуючи дотримання Малинською міською радою Житомирської області та Комунальним закладом «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» порядку завчасного повідомлення про майбутнє вивільнення позивача, проведення остаточного розрахунку та виплату вихідної допомоги, то у такому разі стягнення моральної шкоди є безпідставним. Крім того, ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала розмір морального відшкодування, пред`явлений до стягнення.

07.07.2021 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» від 29.06.2021 року, з якої вбачається, що штатний розпис Територіального центру був затверджений міським головою 01.05.2021 року. В свою чергу ОСОБА_1 було звільнено з посади соціального працівника комунального закладу 05.04.2021 року. Тобто станом на дату звільнення позивача скорочення штату Територіального центру не відбулося. Крім того, засідання комісії з реорганізації 05.03.2021 року проходило без участі ОСОБА_1 . У протокольному рішенні комісії з реорганізації немає жодного посилання на те, яким саме методом оцінювалася кваліфікація та продуктивність праці працівників претендентів на посаду соціального працівника Територіального центру. Більше того, у самому протоколі та додатку до нього не вказано, що позивач є одинокою багатодітною матір`ю, яка має на своєму утриманні трьох дітей, двоє з яких мають вік до 14 років, що взагалі виключає можливість її звільнення за ініціативою роботодавця в процесі реорганізації.

Також, мати позивача ОСОБА_3 не відноситься до числа суб`єктів, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», а тому видання нею під час перебування на посаді директора Територіального центру наказу про прийняття на роботу доньки ОСОБА_1 є правомірним.

13.07.2021 року від представника відповідача Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» адвоката Яременка Д.В. до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив представника позивача від 06.07.2021 року. Так, представник відповідача щодо обмеження спільної роботи близьких родичів зазначає, що, на його думку, посада матері позивача ОСОБА_3 відносилася до посадових осіб юридичних осіб публічного права, а тому на неї розповсюджувалася дія Закону України «Про запобігання корупції» в частині обмеження спільної роботи близьких осіб. Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора Територіального центру, подавала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за формою, що визначається НАЗК.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

27.04.2021 року голові комісії з реорганізації було надано пояснення від скарбника первинної профспілкової організації, згідно якого підтверджено вихід всіх без виключення працівників, в тому числі і ОСОБА_1 із профспілки у січні 2021 року.

27.04.2021 року голові комісії з реорганізації було надано пояснювальну записку від бухгалтера, згідно якої внески членів профспілки перераховувалися останній раз у січні 2021 року. Тобто на день звільнення жоден працівник Територіального центру не був членом первинної профспілкової організації, а тому дана обставина виключає необхідність виконання ст.43 КЗпП України.

Також представник відповідача зазначає, що в даному випадку позивача було завчасно повідомлено про реорганізацію та майбутнє вивільнення, при цьому організація, в якій ОСОБА_1 працювала була припинена та будь-які вакантні місця були відсутні.

У ході судового розгляду справи 14.07.2021 року представник відповідача Територіального центру Яременко Д.В. надав суду додаткові пояснення, які були приєднані до матеріалів справи, з яких вбачається наступне.

29.01.2021 року Малинською міською радою було прийнято рішення №150 «Про реорганізацію шляхом злиття «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» та комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина». Отже, даним рішенням органу місцевого самоврядування було реорганізовано шляхом злиття дві юридичні особи та утворено комунальну установу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади (код ЄДРПОУ 4432201).

Рішенням Малинської міської ради №151 від 29.01.2021 року було затверджено граничну чисельність працівників новоствореної комунальної установи Територіального центру () в кількості 68 штатних одиниць, в тому числі передбачено і посаду головного бухгалтера. Тобто, при злитті двох юридичних осіб, було скорочено посади двох директорів та затверджена лише одна.

В подальшому Територіальним центром соціального обслуговування було дотримано усіх передбачених законодавством процедурних вимог, пов`язаних з наступним вивільненням позивача.

Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково і такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з трудового законодавства, пов`язані з правовідносинами між робітником та роботодавцем, а також обов`язком власника (роботодавця) відшкодувати шкоду працівникові, а тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Кодексом законів про працю України та Цивільним кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З внесеного до трудової книжки запису вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.2020 року працювала на посаді соціального працівника (без категорії) відділення денного перебування Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинського району (а.с.6,7, запис під порядковим номером 07).

23.12.2020 року Малинською міською радою було винесено рішення №47 «Про прийняття Малинською міською радою прав засновника юридичних осіб спільної власності територіальних громад сіл, селищ Малинського району Житомирської області», відповідно до якого Малинська міська рада прийняла безоплатно права засновника юридичних осіб, в тому числі і Територіального центру, шляхом виключення зі складу засновників Малинської районної ради. Також внесено зміни в найменування комунальних установ в зв`язку зі зміною засновника, в тому числі: з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинського району на Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади, з подальшим внесенням змін в установчі документи та відповідною державною реєстрацією змін у відомості, які стосуються юридичної особи, наявні у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.47-50).

29.01.2021 року Малинською міською радою прийнято рішення №148 «Про затвердження структури та граничної чисельності працівників «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади», відповідно до якого на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №1417 від 29.12.2009 року «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» постанови КМУ №59 від 26.01.2011 року «Про затвердження Типового положення про бухгалтерську службу бюджетних установ», наказу Міністерства соціальної політики України №753 від 12.07.2016 року «Про затвердження Типового штатного нормативу чисельності працівників територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», затверджено граничну чисельність працівників та структуру Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади в кількості 34,5 штатних одиниць та 4,5 штатних одиниць з спеціального фонду (а.с.9-11). Згідно додатку 1 до рішення міської ради, у апараті Територіальному центрі передбачена наступна структура граничної чисельності працівників:

1. адміністративно-господарський персонал: директор (одна штатна посада), заступник директора (одна штатна посада), інспектор з кадрів (одна штатна посада);

2. відділ бухгалтерського обліку і звітності: головний бухгалтер (одна штатна посада), економіст 1 категорії (одна штатна посада), бухгалтер 1 категорії (одна штатна посада);

3. персонал із соціальної роботи: психолог (одна штатна посада);

4. обслуговуючий персонал: водій (одна штатна посада) та прибиральниця службового приміщення (одна штатна посада);

Також, у Територіальному центрі діють базові структурні підрозділи з наступною чисельністю працівників:

1.Відділення соціальної допомоги вдома:

-адміністративно-господарський персонал: завідувач відділення (одна штатна посада), фахівець із соціальної допомоги вдома (одна штатна посада);

-персонал із соціальної роботи: соціальний робітник(17,5 штатних посад).

2. Відділення денного перебування:

-персонал із соціальної роботи: соціальний працівник без категорії (одна штатна посада);

-медичний персонал: сестра медична без категорії (одна штатна посада).

3.Відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги:

-адміністративно-господарський персонал: завідувач відділення (одна штатна посада);

-персонал із соціальної роботи: соціальний працівник без категорії (одна штатна посада), соціальний робітник (0,5 штатних посад), швачка 3 кваліфікаційного розряду (0,5 штатних посад), перукар 2 класу (0,5 штатних посад), робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків 2 кваліфікаційного розряду (0,5 штатних посад).

Тобто в загальному гранична чисельність працівників Територіального центру складає 34,5 штатних посад (а.с.10).

Згідно додатку 2 до рішення міської ради в структурі граничної чисельності працівників Територіального центру з спеціального фонду передбачено наступні посади: касир (0,5 штатних посад), соціальний робітник у персоналі із соціальної роботи у складі відділення соціальної допомоги вдома (одна штатна посада), а також швачка 3 кваліфікаційного розряду (одна штатна посада) та перукар 2 класу (дві штатні посади) у складі відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги.

Тобто в загальному гранична чисельність працівників Територіального центру з спеціального фонду складає 4,5 штатних посад (а.с.11).

Рішенням Малинської міської ради №149 від 29.01.2021 року затверджено перелік соціальних послуг, умов та порядок їх надання структурними підрозділами «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» (а.с.12-18).

29.01.2021 року Малинською міською радою прийнято рішення №150 «Про реорганізацію шляхом злиття «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» та комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Малина». Відповідно до даного рішення орган місцевого самоврядування, в тому числі, вирішив:

- реорганізувати шляхом злиття «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» Малинської міської територіальної громади (), юридична адреса: Житомирська область, місто Малин, вулиця Тараскіна,5 і комунальну установу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» (), юридична адреса: Житомирська область, м. Малин, вулиця Чорновола, 38Б та утворити комунальний заклад «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади»;

- затвердити Положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади у відповідності з додатком 1;

- створити комісію з реорганізації шляхом злиття «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» Малинської міської територіальної громади і комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» і затвердити її склад у відповідності з додатком 2;

- установити, що до Комісії з реорганізації переходять повноваження щодо здійснення керівництва і діяльності комунальних закладів «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» Малинської міської територіальної громади і комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» на період їх реорганізації;

- встановити строк для пред`явлення вимог кредиторів: 2 місяці з дня опублікування оголошення про припинення юридичних осіб шляхом злиття;

- комісії з реорганізації: в установленому законом порядку повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію, про прийняття рішення щодо припинення юридичних осіб шляхом реорганізації (злиття) і подати необхідні документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідних записів; попередити працівників «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» Малинської міської територіальної громади і комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» про реорганізацію та забезпечити їх соціально-правові гарантії у порядку та на умовах, визначених законодавством України; забезпечити підготовку та подання державній службі зайнятості списків осіб, які вивільняються у зв`язку з реорганізацією комунальних закладів «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» Малинської міської територіальної громади і комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина»; після закінчення 2-х місячного строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог, скласти передавальний акт та подати його на затвердження до Малинської міської ради; вжити інших заходів, пов`язаних з реорганізацією вищевказаних установ, в порядку, встановленому чинним законодавством України; після закінчення процедури реорганізації, але не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення, подати державному реєстратору документи, необхідні для проведення державної реєстрації припинення зазначених юридичних осіб (а.с.19-24).

Також, згідно затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування Положення про комунальний заклад «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади», дана установа є бюджетною, рішення щодо утворення, ліквідації або реорганізації якої приймає Малинська міська рада. Дана юридична особа є правонаступником прав та обов`язків Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина».

Положення про територіальний центр, його структура, гранична чисельність, фонд оплати праці затверджується Малинською міською радою. Кошторис та штатний розпис затверджується відповідно до законодавства.

Гранична чисельність і фонд оплати праці працівників територіального центру затверджується Малинською міською радою.

На підставі рішення 3-ої сесії 9-го скликання Малинської міської ради №150 від 29.01.2021 року внесено запис до трудової книжки ОСОБА_1 , згідно якого реорганізовано шляхом злиття «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади та комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина в комунальний заклад «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» (а.с.7).

29.01.2021 року рішенням 3-ої сесії 8-го скликання Малинської міської ради №151 «Про затвердження граничної чисельності та структури Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» було затверджено граничну чисельність працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади у кількості 68 штатних одиниць та затверджено структуру працівників Центру у кількості 68 штатних одиниць (а.с.124-127).

Таким чином, згідно вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування, Територіальний центр мав наступну структуру:

1. апарат Територіального центру: директор (одна штатна посада), заступник директора (одна штатна посада), інспектор з кадрів (одна штатна посада), прибиральник службових приміщень (одна штатна посада), сторож (3 штатних посади), водій (2 штатних посади);

2. відділ бухгалтерського обліку і звітності: головний бухгалтер (одна штатна посада), економіст (одна штатна посада), бухгалтер 1 категорії (одна штатна посада);

3. відділення соціальної допомоги вдома: завідувач відділення (одна штатна посада), фахівець із соціальної роботи 1 категорії (одна штатна посада), фахівець із соціальної роботи 2 категорії (одна штатна посада), соціальний робітник (39 штатних посад);

4. відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги: завідувач відділення (одна штатна посада), соціальний працівник 2 категорії (одна штатна посада), соціальний робітник (одна штатна посада), робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків 4 кваліфікаційного розряду (4 штатні посади), перукар 2 класу (1,25 штатних посади), швачка 3 кваліфікаційного розряду (1,75 штатних посади);

5. відділення денного перебування: завідувач відділення (одна штатна посада), соціальний працівник 1 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник без категорії (одна штатна посада), сестра медична без категорії (одна штатна посада), соціальний психолог (одна штатна посада).

Тобто в загальному структура Територіального центру складає 68 штатних посад.

Також, даним рішенням міської ради передбачена структура Територіального центру Спеціального фонду, а саме: соціальний робітник (одна штатна посада), перукар 2 класу (0,75 штатних посади), швачка 3 кваліфікаційного розряду (0,25 штатних посади).

03.02.2021 року головою комісії з реорганізації ОСОБА_4 спільно з директором терцентру Ребренюк М.К. винесено наказ №Т-6к «Про попередження працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» про реорганізацію шляхом злиття та можливе вивільнення». Підставою для винесення даного наказу є рішення Малинської міської ради №150 від 29.01.2021 року. З даного документу вбачається попередження працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» про майбутнє можливе вивільнення у зв`язку з реорганізацією установи шляхом злиття; інспектору з кадрів ОСОБА_6 : ознайомити під підпис працівників терцентру про майбутнє можливе вивільнення у зв`язку з реорганізацією шляхом злиття, підготувати персональні повідомлення про можливе вивільнення та вручити під підпис чи надіслати поштою з повідомленням про вручення, подати звіт про вивільнення Малинській міській філії Житомирського обласного центру зайнятості, провести аналіз щодо визначення серед попереджених працівників тих, що мають переважне право на залишення на роботі відповідно до ст. 42 КЗпП; фактичне вивільнення працівників провести не раніше, ніж за два місяці з дати ознайомлення працівників з даним наказом з видачею окремого наказу (а.с.81-82). Додатками до наказу №Т-6к є Список працівників, ознайомлених з даним наказом (а.с.83-84) та Список працівників, які знаходяться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ознайомлених з наказом.

Також в матеріалах справи наявне попередження ОСОБА_1 щодо майбутнього вивільнення з 03.04.2021 року (а.с.33).

05.03.2021 року відбулося засідання комісії з реорганізації у складі 5 чоловік з 7 згідно реєстру осіб (а.с.112), на порядку денному якої стояло вирішення питання щодо визначення переважного права на залишення на роботі за наявності серед працівників осіб, щодо яких встановлено обмеження на звільнення (а.с.78).

До протоколу засідання комісії додається Порівняльна таблиця визначення переважного права на залишення на роботі згідно ст.42 КЗпП України (а.с.79). Так, згідно даного документу на посаду соціального працівника 1 категорії Територіального центру претендувало два кандидата: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Критеріями оцінки слугували освіта, стаж роботи, підвищення кваліфікації та вік. Отже, у ОСОБА_7 освіта повна вища, стаж роботи 13 років, вік 32 роки, а у ОСОБА_1 документ про освіту відсутній, стаж роботи 8 місяців та вік 36 років. При цьому суд звертає увагу на те, що у графі таблиці «Додаткова інформація» відносно позивача зазначено: «При складанні порівняльної таблиці відсутній документ про освіту та свідоцтво про розірвання шлюбу». Тобто жодної інформації, яка стосується статусу позивача як багатодітної матері та наявності на її утриманні трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких віком до 14 років, не зазначено. Разом з цим, з Порівняльної таблиці вбачається, що у графі «Додаткова інформація» відносно кандидатів на інші посади було зазначено, наприклад, «інвалідність 3 групи загального захворювання», «є опікуном неповнолітньої онуки», а у графі таблиці «Підстави для переважного права залишатися на роботі» відносно кандидата зазначено «розлучена, має двох неповнолітніх дітей». Таким чином, при дослідженні даного документу та наданню йому правового аналізу у суду склалася думка щодо формального підходу до вирішення питання залишення на роботі працівників, дотримання зовнішньої форми визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі без заглиблення у суть питання, яке перебуває на розгляді комісії. Отже, проаналізувавши дані, зазначені в порівняльній таблиці, комісія з реорганізації дійшла висновку, що з-поміж двох кандидатів на посаду соціального працівника Територіального центру переважне право на залишення на роботі має саме ОСОБА_7

31.03.2021 року головою комісії з реорганізації було видано наказ №Т-14к «Про звільнення з роботи працівників територіального центру». В преамбулі наказу зазначено, що він видається на виконання рішення 3 сесії 8 скликання Малинської міської ради від 29.01.2021 року №150 «Про реорганізацію шляхом злиття «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» та комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» та на підставі статей 42,492 КЗпП України, наказу №Т-6к від 03.02.2021 року. Згідно розпорядчої частини наказу голова комісії з реорганізації наказує звільнити з роботи 05.04.2021 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України працівників Територіального центру, в тому числі, ОСОБА_1 (п.1 наказу), а бухгалтеру провести повний розрахунок згідно чинного законодавства та виплатити компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за період роботи з 01.09.2020 по 05.04.2021 в кількості 29 календарних днів та виплатити вихідну допомогу не менше середньомісячного заробітку, відповідно до ст.44 КЗпП (а.с.8).

05.04.2021 року до трудової книжки позивача був внесений запис про її звільнення з роботи згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією на підставі наказу №Т-14к від 31.03.2021 року (а.с.7, запис №10).

Згідно Акту приймання-передачі кадрової документації від 16.04.2021 року комісійно було проведено приймання-передачу кадрових документів, в ході якої виявлено, що відсутня особова справа ОСОБА_1 (а.с.80).

30.04.2021 року Малинською міською радою було прийнято рішення №300 «Про внесення змін до структури Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади», згідно якого внесено зміни до структури працівників Територіального центру з 01.05.2021 року та затверджено їх з урахуванням змін, а саме:

1. апарат територіального центру: директор (одна штатна посада), заступник директора (одна штатна посада), інспектор з кадрів (одна штатна посада), прибиральник службових приміщень (одна штатна посада), водій (2 штатних посади);

2. відділ бухгалтерського обліку і звітності: головний бухгалтер (одна штатна посада), економіст (одна штатна посада), бухгалтер 1 категорії (одна штатна посада);

3. відділення соціальної допомоги вдома: завідувач відділення (одна штатна посада), провідний фахівець із соціальної допомоги вдома (одна штатна посада), фахівець із соціальної роботи 1 категорії (одна штатна посада), соціальний робітник (39 штатних посад);

4. відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги: завідувач відділення (одна штатна посада), соціальний працівник 2 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник 1 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник (одна штатна посада), робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків 4 кваліфікаційного розряду (4 штатні посади), перукар 2 класу (1,25 штатних посади), швачка 3 кваліфікаційного розряду (1,75 штатних посади);

5. відділення денного перебування: завідувач відділення (одна штатна посада), соціальний працівник 2 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник 1 категорії (одна штатна посада), сестра медична без категорії (одна штатна посада), фахівець із фізичної реабілітації (одна штатна посада), соціальний психолог (одна штатна посада).

Також, в структурі граничної чисельності працівників Територіального центру з спеціального фонду передбачено наступні посади: соціальний робітник (одна штатна посада), перукар 2 класу (0,75 штатних посад), швачка 3 кваліфікаційного розряду (0,25 штатних посад) (а.с.128-131).

Відповідно до наявного в матеріалах справи штатного розпису комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» станом на 01.05.2021 року, затвердженого міським головою Ситайлом О.Г. у кількості 68 штатних одиниць, у апараті Територіального центру передбачена наступна структура чисельності працівників:

1. апарат територіального центру: директор (одна штатна посада), заступник директора (одна штатна посада), інспектор з кадрів (одна штатна посада), прибиральник службових приміщень (одна штатна посада), водій (2 штатних посади);

2. відділ бухгалтерського обліку і звітності: головний бухгалтер (одна штатна посада), економіст (одна штатна посада), бухгалтер 1 категорії (одна штатна посада);

Також, у Територіальному центрі діють базові структурні підрозділи з наступною чисельністю працівників:

1.Відділення соціальної допомоги вдома: завідувач відділення (одна штатна посада), провідний фахівець із соціальної допомоги вдома (одна штатна посада), фахівець із соціальної роботи 1 категорії (одна штатна посада), соціальний робітник (39 штатних посад);

2.Відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги: завідувач відділення (одна штатна посада), соціальний працівник 2 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник 1 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник (одна штатна посада), робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків 4 кваліфікаційного розряду (4 штатні посади), перукар 2 класу (1,25 штатних посади), швачка 3 кваліфікаційного розряду (1,75 штатних посади);

3.Відділення денного перебування: завідувач відділення (одна штатна посада), соціальний працівник 2 категорії (одна штатна посада), соціальний працівник 1 категорії (одна штатна посада), сестра медична без категорії (одна штатна посада), фахівець із фізичної реабілітації (одна штатна посада), соціальний психолог (одна штатна посада).

Тобто в загальному кількість штатних посад Територіального центру з загального фонду складає 68 штатних посад (а.с.77).

Матеріали справи містять відомості стосовно виходу позивача з первинної профспілкової організації, а саме: пояснювальну запису економіста ОСОБА_8 на ім`я голови комісії з реорганізації Територіального центру ОСОБА_4 (а.с.108), лист Профспілки працівників соціальної сфери Житомирської області №117 від 31.05.2021 року (а.с.109).

Згідно листа №219 від 09.07.2021 року за підписом головного бухгалтера комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» Галини Кострач, на момент звільнення працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської МТГ в штатному розписі рахувалося 34,5 штатних посад. Скорочення та звільнення працівників відбулося 05.04.2021 року. В період з повідомлення про можливе скорочення та до дати звільнення ніхто на роботу не приймався і вакантні посади були відсутні (а.с.107).

У якості доказів того, що позивач є багатодітною матір`ю, яка самостійно утримує дітей ОСОБА_1 долучила до матеріалів справи наступні документи: рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05.04.2019 року у цивільній справі №283/2967/18, з якого, в тому числі вбачається, що діти залишилися проживати разом з матір`ю (а.с.31); свідоцтво про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 (а.с.29), свідоцтво про народження дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 (а.с.28) та свідоцтво про народження дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_3 (а.с.27); посвідчення батьків багатодітної сім`ї серії НОМЕР_4 , виданого 24.11.2016 року зі строком дії до 22.02.2024 року (а.с.30).

Також позивач долучила до матеріалів справи докази свого працевлаштування на даний час, а саме: наказ №ЕК/К-087 від 11.05.2021 року про прийняття на роботу з 12.05.2021 року до ТОВ «Еко» в м. Ірпінь Київської області пекарем з окладом 6086,00 грн. (а.с.101); довідку №707 від 06.07.2021 року за підписом старшого інспектора відділу кадрів Серболової О.Е. щодо працевлаштування ОСОБА_1 пекарем у ТОВ «Еко» в м. Ірпені (а.с.102); довідку про доходи позивача за період з 12.05.2021 року по 30.06.2021 року, які становлять 10270,13 грн. (а.с.147).

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами за своїм характером є трудовими та регулюються нормами Кодексу законів про працю України (в редакції, що діяла на день виникнення спірних правовідносин), який визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 36 КЗпП України передбачено перелік підстав для припинення трудового договору.

Згідно ч.4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до положень статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Положення про комунальний заклад «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» гранична чисельність працівників Центру затверджується Малинською міською радою Житомирської області. Згідно посадової інструкції директора Центру, затвердженої головою Малинської районної ради Левковцем М.С. 02.01.2017 року, директор Територіального центру формує і затверджує штатний розпис Центру.

Рішенням Малинської міської ради №148 «Про затвердження структури та граничної чисельності працівників «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» від 29.01.2021 року було затверджено 34,5 штатних одиниць та 4,5 штатних одиниць з спеціального фонду, в тому числі і посаду соціального працівника без категорії відділення денного перебування Територіального центру.

Рішенням Малинської міської ради №151 «Про затвердження граничної чисельності та структури Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» від 29.01.2021 року було затверджено граничну чисельність працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади у кількості 68 штатних одиниць та затверджено структуру працівників Центру у кількості 68 штатних одиниць, в тому числі і посаду соціального працівника 1 категорії Територіального центру.

03.02.2021 року головою комісії з реорганізації ОСОБА_4 спільно з директором терцентру Ребренюк М.К. винесено наказ №Т-6к «Про попередження працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» про реорганізацію шляхом злиття та можливе вивільнення». Підставою для винесення даного наказу є рішення Малинської міської ради №150 від 29.01.2021 року. З даного документу вбачається попередження працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» про майбутнє можливе вивільнення у зв`язку з реорганізацією установи шляхом злиття.

31.03.2021 року головою комісії з реорганізації було видано наказ №Т-14к «Про звільнення з роботи працівників територіального центру». В преамбулі наказу зазначено, що він видається на виконання рішення 3 сесії 8 скликання Малинської міської ради від 29.01.2021 року №150 «Про реорганізацію шляхом злиття «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення Малинської міської територіальної громади» та комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» та на підставі статей 42,492 КЗпП України, наказу №Т-6к від 03.02.2021 року. Згідно розпорядчої частини наказу голова комісії з реорганізації наказує звільнити з роботи 05.04.2021 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України працівників Територіального центру, в тому числі, ОСОБА_1 (п.1 наказу).

05.04.2021 року до трудової книжки позивача був внесений запис про її звільнення з роботи згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією на підставі наказу голови комісії з реорганізації №Т-14к від 31.03.2021 року.

Штат працівників це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тобто, скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Однак, незважаючи на безумовне право роботодавця визначати штат працівників, процедура звільнення працівника у випадку скорочення має чітко відповідати вимогам законодавства про працю, тобто відбуватись на підставі п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Суд звертає увагу на документи, які дають змогу дійти висновку про відсутність скорочення чисельності та штату працівників Територіального центру у зв`язку з реорганізацією комунальної установи, зокрема, те, що у спірному наказі про звільнення позивача №Т-14к від 31.03.2021 року підставою для його видання є рішення Малинської міської ради №150 від 29.01.2021 року. При цьому у тексті самого рішення органу місцевого самоврядування №150 від 29.01.2021 року мова йде виключно про попередження працівників «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) сільського населення» Малинської міської територіальної громади і комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина» про реорганізацію. Зі змісту протоколу засідання комісії з реорганізації від 05.03.2021 року вбачається, що підставою для прийняття рішення комісією щодо визначення кандидатів на посади, які мають переважне право на залишення на роботі, є скорочення штатної чисельності працівників Територіального центру.

Разом з цим, суд зазначає, що на момент винесення вищезазначених актів, жодне скорочення штату і чисельності в Територіальному центрі фактично не відбувалося, про що свідчать рішення органу місцевого самоврядування №148 та №151 від 29.01.2021 року. Крім того, посада соціального працівника Територіального центру була збережена у кожній структурі Центру, визначеній Малинською міською радою. Так як фактично не відбулося скорочення чисельності і штату працівників Територіального центру, то, відповідно, і не існує документу, в якому було б зазначено посаду соціального працівника, як таку, що підлягає скороченню. На момент прийняття рішень щодо вивільнення ОСОБА_1 , а також щодо звільнення останньої з посади, відповідачами не був складений новий штатний розпис, до якого б не входила посада соціального працівника Територіального центру.

Отже, в ході розгляду справи установлено, що ОСОБА_1 , яка була звільнена з посади соціального працівника Територіального центру, станом на час звільнення 05.04.2021 року, фактично, навіть не була скорочена у зв`язку з реорганізацією Центру. Натомість, спірним наказом позивачку звільнили, а на її місце прийняли іншу особу, що є грубим порушенням вимог трудового законодавства.

Щодо дій відповідача, пов`язаних з працевлаштуванням ОСОБА_1 у зв`язку з вивільненням останньої та порушення переважного права позивача на залишення на роботі, суд зазначає наступне.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату працівників є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

У постанові Верховного Суду від 23.03.2016 року по справі №6-2748цс15 викладено правовий висновок про те, що під час звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених ст.49-2 КЗпП України.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

У поданому до суду 29.06.2021 року відзиві представник відповідача ОСОБА_12 зазначає, що, зважаючи на ту обставину, що звільнення відбулося в процесі реорганізації внаслідок змін організації виробництва і праці, то в такому разі іншої роботи (вакантних посад) не було. Твердження щодо відсутності вакантних посад на момент звільнення позивача міститься і у листі №219 від 09.07.2021 року за підписом головного бухгалтера Територіального центру Галини Кострач.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що в провадженні суду перебуває цивільна справа №283/1179/21 за позовом ОСОБА_3 до Малинської міської ради Житомирської області та Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. В матеріалах вказаної справи міститься письмова пропозиція ОСОБА_3 щодо іншої роботи, яка фактично отримана позивачем 02.04.2021 року. Зі змісту даного документу вбачається, що ОСОБА_3 запропоновано розглянути можливість зайняття вакантних посад виконавчого комітету Малинської міської ради за умови відповідності кваліфікаційним вимогам та проходження конкурсного відбору, а саме: начальника управління житлово-комунального господарства, начальника служби персоналу, адміністратору Центру надання адміністративних послуг, водія, головного спеціаліста управління житлово-комунального господарства, головного спеціаліста служби у справах дітей (2 одиниці), заступника начальника управління праці та соціального захисту населення, провідного спеціалісту відділу надання субсидій та допомог (2 одиниці). При цьому суду не надано доказів про те, що позивач була ознайомлена з переліком вакантних посад та відмовилась від переведення на ці посади.

Тобто можна зробити висновок, що на момент звільнення ОСОБА_1 з роботи були наявні вакантні посади, що вказує на те, що відповідачами штучно створились умови для позивача, за яких остання не мала змоги працевлаштуватися.

Окрему увагу суд звертає на механізм визначення переважного права на залишення на роботі працівників Територіального центру, викладений у порівняльній таблиці, наявній в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно ч.3 ст.184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Таким чином, трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є заборона звільнення одиноких матерів, які мають дитину віком до 14 років.

У поданому до суду 29.06.2021 року відзиві представник відповідача ОСОБА_12 зазначає, що у Порівняльній таблиці комісією з реорганізації досліджувалося питання щодо залишення на роботі ОСОБА_1 , однак особова справа останньої була відсутня і саме тому на той момент у комісії були відсутні підстави для залишення позивача на роботі та подальшого переведення до комунального закладу.

Обґрунтовуючи незаконність звільнення позивача, суд посилається на те, що відповідач, в порушення вимог ст.ст. 42, 184 КЗпП України, звільнив її з займаної посади, не врахувавши ту обставину, що позивач має переважне право на залишення на роботі, оскільки самостійно утримує трьох неповнолітніх дітей 2006, 2011 та 2016 років народження, оскільки згідно рішення суду вона розлучена, а відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

При цьому суд критично ставиться до посилання представника відповідача на відсутність особової справи ОСОБА_1 при вирішенні питання щодо переважного права останньої на залишення на роботі, оскільки при виявленні факту відсутності даних документів комісія з реорганізації повинна була вжити всіх необхідних заходів (в тому числі проведення засідання виключно у присутності осіб, особові справи яких відсутні) для встановлення інформації, яка стосується відомостей про працівників, які претендують на зайняття посад в Територіальному центрі та характеризують їх дані, в тому числі біографічні.

За змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про визнання незаконним та скасування п.1. наказу голови комісії з реорганізації Столяр Н.А. №Т-14к від 31 березня 2021 року «Про звільнення з роботи працівників територіального центру». Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в даній частині підлягають до задоволення.

Позивач також ставить питання у позовній заяві про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 06.04.2021 року. Тому суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Зважаючи на те, що звільнення ОСОБА_1 проведено у квітні 2021 року, в якості розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати судом використовується період лютий-березень 2021 року.

Суд зазначає, що період з 01 лютого 2021 року по 31 березня 2021 року містить 35 відпрацьованих позивачем робочих днів.

Згідно наданих відомостей про доходи позивача (а.с.32), у лютому 2021 року їй нараховано 6000,00 грн. заробітної плати, а у березні 2021 року 4926,37 грн. Тобто всього 10926,37 грн.

В такому випадку, середньоденний заробіток позивача у лютому-березні 2021 року становив 312,18 грн. (10926,37/35).

Кількість робочих днів з 06 квітня 2021 року (наступний, за датою звільнення) по 14 вересня 2021 року (дата ухвалення рішення) становить 112.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 квітня 2021 року по 14 вересня 2021 року становить 34964,38 грн. (312,18 х 112), які суд і стягує з відповідача комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» на користь позивача.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 , яка стосується стягнення з відповідачів моральної шкоди у солідарному порядку, суд зазначає наступне.

Позивач визначила суму морального відшкодування у поданій до суду заяві у розмірі 15 тис. грн.

Згідно із ч.1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів морального відшкодування суд звертає увагу на отримані у ході судового розгляду справи відомості стосовно працевлаштування позивача у ТОВ «Еко» в м. Ірпені, де ОСОБА_1 отримує заробітну плату на рівні мінімальної, також позивачці довелося змінити спосіб життя в гіршу сторону, з яким вона живе і сьогодні, оскільки внаслідок постійної зайнятості приділяє своїм неповнолітнім дітям значно менше часу та уваги. Отже, факт порушення законних прав позивача, яке полягало в незаконному звільненні з роботи, призвело до моральних страждань, втрати нею нормальних життєвих зв`язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Тому при вирішенні питання щодо морального відшкодування суд стає на захист позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи розмір присудженого на користь позивача середнього заробітку, суд приходить до висновку, що на її користь слід стягнути 5 000,00 грн. моральної шкоди, завданої у зв`язку з порушенням її трудових прав.

При цьому суд звертає увагу на те, що вимога позивача, пов`язана з солідарним порядком стягнення морального відшкодування з обох відповідачів є необґрунтованою з огляду на те, що незаконне звільнення відбулось на підставі наказу, виданого головою комісії з реорганізації Територіального центру, а тому моральна шкода підлягає стягненню саме з останнього.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду позивач на підставі п. 1. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від його сплати.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, з відповідача Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,00 гривень (908,00 за вимогу немайнового характеру + 908,00 за вимогу майнового характеру).

Поряд з цим, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, з відповідача Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Крім того, відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого позову.

Керуючись ст. 12,23,76,81,133,141,200,258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.1 наказу голови комісії з реорганізації Столяр Н.А. №Т-14к від 31 березня 2021 року «Про звільнення з роботи працівників територіального центру».

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на посаді соціального працівника комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади».

Стягнути з комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» (юридична адреса: 11602, Житомирська обл., м. Малин, вул. Тараскіна,5; )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5

середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34964 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 38 копійок.

Стягнути з комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» (юридична адреса: 11602, Житомирська обл., м. Малин, вул. Тараскіна,5; )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5

моральну шкоду у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» (юридична адреса: 11602, Житомирська обл., м. Малин, вул. Тараскіна,5; )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5

судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Стягнути з комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малинської міської територіальної громади» (юридична адреса: 11602, Житомирська обл., м. Малин, вул. Тараскіна,5; )

на користь держави судові витрати у розмірі 1816,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2021 року.

Суддя