Дата документу 08.09.2021 Справа № 554/7987/19
Провадження № 2/554/492/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючої судді Троцької А.І.,

при секретарі Зацевій Я.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідачів ОСОБА_3 , Горячун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтавагаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог від просила: визнати дії ТОВ «Полтавагаз збут» щодо нарахування боргу 518,41 грн. на 01.05.2020 р. забравши кошти з субсидії, якими погасив борг попередніх мешканців по оплаті послуг газопостачання кв. АДРЕСА_1 та недоотриману субсидію в сумі 556,28 грн., а всього 1074,69 грн. неправомірними; зарахувати в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» суму 1074,69 грн.; зарахувати в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» 3% річних та індекс інфляції у розмірі 455,45 грн.; зарахувати в рахунок майбутніх платежів ОСОБА_1 на оплату послуг по газопостачанню ТОВ «Полтавагаз збут» витрати на лікування у розмірі 1776,40 грн.; визнати дії АТ «Полтавагаз» про нарахування боргу в сумі 444,97 грн. будинок АДРЕСА_2 - неправомірними та скасувати; стягнути з ТОВ «Полтавагаз збут» моральну шкоду у розмірі 36 054,40 грн.; судові витрати покласти на ТОВ «Полтавагаз збут».

В обгрунтування позову зазначала, що з 2001 року по 26.12.2012 р. вона проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_2 , де був складений договір і оплачувала кошти за всі комунальні послуги. У квартирі АДРЕСА_1 стала проживати з 26.12.2012 року, до цього в ній проживала сім`я ОСОБА_4 . Сплачувати за послуги газопостачання почала ще з січня 2011 року за одну особу. Однак ПАТ «Полтавагаз» почало направляти повідомлення про наявність заборгованості. Жодної заборгованості вона не має, це може бути борг попередніх мешканців. Останнє повідомлення прийшло про наявність заборгованості про в сумі 444, 97 грн. за послуги розподілу природного газу та боргу в сумі 1074, 69 грн. по оплаті послуг газопостачання. ТОВ «Полтавазаг збут» забирає її кошти з субсидії, погашає борг попередніх мешканців, надаючи недостовірну інформацію у відділ субсидії про наявність боргу.

Ухвалою від 10 вересня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

17 березня 2021 року позивачем було збільшено позовні вимоги.

26 березня 2021 року АТ «Полтавагаз» надано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої позовні вимоги не визнали повністю з наступних підстав. ОСОБА_1 є споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 - ЕІС - код 56ХМ26І01023746К. Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 є відомості контрольного зняття показників лічильника газу від 09.09.2016 р. та 16.11.2020 р. Главою 6 розділу VI кодексу ГРМ визначено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу. Таким чином, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій АТ «Полтавагаз» неправомірними та скасування боргу за послугу розподілу природного газу у сумі 444,97 гри. за адресою АДРЕСА_2 , є незаконними та такими, що задоволенню не підлягають

30 березня 2021 року ТОВ «Полтавагаз збут» надано відзив, відповідно до якого вважають позовні вимоги позивача необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. З 1 липня 2015 року згідно рішення НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаз збут». Між ТОВ «Полтавагаз збут» та ПАТ «Полтавагаз» 30 грудня 2016 року укладений договір по відступлення права вимоги №9/106/16. До ТОВ «Полтавагаз збут» перейшло право вимоги виконання зобов`язання по сплаті заборгованості за спожитий природний газ Боржника. Але яким чином було нараховано заборгованість до липня 2015 року, товариству не відомо. Станом на 01 березня 2021 року за особовим рахунком позивача рахується переплата в сумі 47,54 грн. Отже, відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Правилами постачання природного газу лише у випадку припинення через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника постачання газу побутовому споживачу. Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Ухвалою від 31 березня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Протокольною ухвалою від 08.09.2021 року відмовлено у прийнятті заяв ОСОБА_1 від 13.07.2021 року та 06.09.2021 року про збільшення позовних вимог, оскільки вони подані після закриття підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Представник ТОВ «Полтавагаз збут» позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Представник АТ «Полтавагаз» позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку доказам, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26 грудня 2012 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ( а.с.8).

За вказаною адресою ПАТ «Полтавагаз» (на сьогоднішній день - AT Полтавагаз) надавало послуги із газопостачання. Враховуючи відсутність газового лічильника, оплата за спожитий газ нараховувалась на кількість зареєстрованих осіб.

Відповідно до п. 29 Постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», споживач зобов`язаний: укласти договір у письмовій формі; у разі відсутності лічильника газу письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб зареєстрованих у квартирі, приватному будинку, та видів споживання природного газу.

Відповідач АТ «Полтавагаз» зазначає, що ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_1 з 10.01.2011 року, однак звернулась до лише 24.10.2012 року для заключення договору про надання населенню послуг газопостачання та надала довідку про зміну кількості зареєстрованих осіб з двох на одну. Нарахування за спожитий газ на двох осіб здійснювалось до 24.10.2012 року. Станом на 01.07.2015 року сума заборгованості за послуги із газопостачання за адресою АДРЕСА_3 становила 245, 98 грн.

Позивач зазначає, що до серпня 2012 року вона користувалась послугами з газопостачання за адресою АДРЕСА_2 , а тому борг за послуги з газопостачання за адресою АДРЕСА_3 утворився за час проживання у квартирі сім`ї з двох осіб ОСОБА_4 .

З 1 липня 2015 року згідно рішення НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаз збут». Між ТОВ «Полтавагаз збут» та ПАТ «Полтавагаз» 30 грудня 2016 року укладений договір по відступлення права вимоги №9/106/16. До ТОВ «Полтавагаз збут» перейшло право вимоги виконання зобов`язання по сплаті заборгованості за спожитий природний газ Боржника. (а.с.43,44).

Як вбачається із листа ТОВ «Полтавагаз збут» від 12.06.2019 року ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Лічильник по зазначеному особовому рахунку відсутній, нарахування за спожитий природний газ здійснюється по кількості зареєстрованих осіб відповідно норм споживання, які затверджені Кабінетом Міністрів України. ( а.с.20).

ТОВ «Полтавагаз збут» неодноразово направлялись на адресу ОСОБА_1 повідомлення про необхідність погашення заборгованості із зазначенням, що наявність заборгованості тягне за собою припинення житлової субсидії ( а.с.33, 34, 97, 98, 132,

ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні житлової субсидії з 01 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 у зв`язку із наявністю боргу по оплаті, що вбачається із листа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради (а.с.82).

Згідно повідомлення АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 призначено субсидію у безготівковій формі з липня 2020 року по грудень 2020 року включно. Кощти були перераховані за комунальні послуги, в тому числі і за постачання природного газу ( а.с.162).

Згідно листа Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 18.11.2013 року, звернення ОСОБА_1 щодо самоправних дій ПАТ «Полтавагаз» розглянуто. В ході розгляду звернення виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №12-1560 від 16.11.2013 року. ( а.с.30.).

Однак результати розслідування вказаного кримінального провадження суду не відомі, жодних відомостей позивачем не надано.

Крім того, позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 , де була зареєстрована з 05.01.2001 року по 26.12.2012 року ( а.с.8,9).

Позивач зазначає, що послугами з газопостачання за вказаною адресою не користується з 2012 року.

Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 є відомості контрольного зняття показників лічильника газу від 09.09.2016 р. та 16.11.2020р.. Вказані відомості містять підписи споживача. (а.с.187, 188).

Главою 6 розділу VI кодексу ГРМ визначено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Пунктом 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 законодавчо закріплено, якщо побутовий споживач не забезпечений лічильником природного газу, фактичний об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається нормами споживання.

Кодексом передбачено, що якщо по об`єкту споживача будуть відсутні зареєстровані особи та на об`єкт споживача не буде у встановленому законодавством порядку припинено розподіл природного газу, об`єм спожитого природного газу нараховується, виходячи з розрахунку на одну особу.

Пунктом 7 розділу VІ Кодексу передбачено, що пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживача виконується оператором ГРМ.

Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Наявність акту, складеного між споживачем та оператором ГРМ, який підтверджує припинення газопостачання до об`єкту газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , не встановлена, а тому підстав для визнання дій АТ «Полтавагаз» щодо нарахування заборгованості неправомірними та списання заборгованості немає.

У відповідності до п.3 глави 3 розділу ІV Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним і укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

На підставі п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1379/27824, споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосується видів споживання природного газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті.

У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомляти про це Оператора ГРМ та надати документи, що підтверджують відсутність зареєстрованої особи.

Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має подавати Оператору ГРМ оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами.

Відповідно до п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», яка втратила чинність 16.07.2016 року, але діяла на момент нарахування за спожитий природній газ, у разі відсутності лічильника газу споживач повинен письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосується опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, та видів споживання природного газу.

Позивачем не доведено порушення ТОВ «Полтавагаз збут`норм чинного законодавства при наданні послуг з газопостачання до квартири АДРЕСА_1 , та не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем здійснено неправильне обрахування вартості спожитого газу.

Враховуючи, що ні ОСОБА_1 , ні попереднім власником квартир АДРЕСА_1 не було повідомлено АТ «Полтавагаз», а в подальшому ТОВ «Полтавагаз збут» про зміни, що стосуються видів споживання природного газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті, вимоги позивача до «Полтавагаз збут» є безпідставними.

Крім того, слід зазначити, що позивач у позовній заяві не посилалася на правові підстави для задоволення її позовних вимог, не надано жодних правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 , договорів укладених з АТ «Полтавагаз» та ТОВ «Полтавагаз збут», відомостей про результати розгляду кримінального провадження, як і не надано клопотань про витребування доказів, які позивач не мала можливості надати самостійно.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Враховуючи, що позивачем не доведено неправомірності поведінки відповідачів, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини відповідача, то позовні вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди є безпідставними.

Системний аналіз положень ст.ст.4,5 ЦПК України, ст..ст. 15, 16 ЦК України дає підстави для висновку, що позов може бути подано особою виключно для захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права і обраний позивачем спосіб захисту повинен відновлювати таке право.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінивши представлені суду докази, враховуючи, що в порушення вимог ст.81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір», як інвалід 2 групи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Полтавагаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ТОВ «Полтавагаз збут», вул.В.Козака, 2а, м.Полтава.

Представник відповідача: Горячун Алла Миколаївна, вул.В.Козака, 2а, м.Полтава

Відповідач: АТ «Полтавагаз», вул.В.Козака, 2а, м.Полтава.

Представник відповідача: Плескач Юрій Анатолійович, вул.В.Козака, 2а, м.Полтава.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2021 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.