Справа № 162/358/21
Провадження № 2/162/148/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ РІШЕННЯ
09 вересня 2021 року смт Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Цибень О.В.,
за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,
представника позивача Клубука О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінпром маркет», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фінпром маркет», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
26.08.2021 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім цього надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, згідно з яким у разі сплати позивачем коштів у розмірі 1914,29 гривень у строк до 18 год 00 хв 11.09.2021 року частина заборгованості у розмірі 8720,66 гривень буде списана, а заборгованість за кредитним договором №104882116 від 15.03.2013 року та виконавчим написом №3289 вважатиметься погашеною в повному обсязі.
Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. У задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді просив відмовити у зв`язку з тим, що вказані у ньому обставини не є предметом розгляду даної справи.
Позивач, відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків.
Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат».
Згідно зі ст.18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
За приписами ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік).
Відповідно до п. 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Пункт 2 Переліку вказує, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
У зв`язку із цим, вчинення 22.07.2020 року нотаріусом виконавчого напису на підставі вищевказаної норми Переліку, є неправомірним.
Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05.07.2017 року в справі за №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТзОВ «Фінпром маркет» не отримував.
Також позивач не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення.
Крім цього, судом встановлено, що стягувачем у даному виконавчому провадженні є ТзОВ «Фінпром маркет». Проте із заяви №10488216 від 15.03.2013 року вбачається, що позикодавцем є «Банк Русский Стандарт». Будь-який доказів того, що правонаступником всіх прав і обов`язків позикодавця є відповідач по даній справі, зокрема договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, суду не надано та в матеріалах справи не міститься. При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості позивачу за кредитним договором.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що до суду не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, відповідач позов визнав в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов переконання, що є всі підстави для задоволення позову.
Щодо клопотання про врегулювання спору за участю судді, суд зазначає наступне. Предметом спору за даним позовом є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 22.07.2020 року №3289, встановлення обставин, які б свідчили про наявність або відсутність факту недотримання приватним нотаріусом законодавства України при вчиненні спірного виконавчого напису та порушення процедури вчинення виконавчих написів, що є підставою для його скасування.
Натомість, у поданій заяві про врегулювання спору за участю судді, відповідач пропонує спосіб вирішення питання про погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 , що ніяким чином не стосується предмету спору у дані справі.
Оскільки в даній справі не вирішується питання про встановлення розміру кредитної заборгованості та виконання кредитних зобов`язань, а вирішується питання про дотримання чи недотримання приватним виконавцем процедури вчинення виконавчих написів, що є підставою для відмови у позові чи його задоволення, суд не вбачає підстав для прийняття клопотання про врегулювання спору за участю в суді. Обставини, якими заявник мотивує таке клопотання, жодним чином не стосуються предмету спору у даній справі та не вирішують спір по суті.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ТзОВ «Фінпром маркет» на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280,288 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінпром маркет», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з ТзОВ «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суд.

Повне рішення складено 16.09.2021 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області О.В. Цибень