Справа № 591/2600/21
Провадження № 2/591/1891/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

16 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 06 жовтня 2011 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000,00 гривень. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов`язання за договором Банк виконав у повному обсязі, проте ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, станом на 17.03.2021 року, у загальному розмірі 11705,47 грн., що складається із заборгованості за тілом кредита - 9733,03 грн., в т.ч.: заборгованості за поточним тілом кредита - 0,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита - 9733,03 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 1972,44 грн., яку позивач разом судовими витратами просить стягнути з відповідача.

Представник позивача викладені у позові обгрунтування підтримав повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мірошніченко А.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача грошових коштів, просить суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 06 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством

Комерційний банк «ПриватБанк» (у зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та

ОСОБА_1 укладено договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що є складовою частиною договору, сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: пільговий період до 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5% на місяць (або 30% на рік) з розрахунку 360 днів у році на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за

звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором) 30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 17 березня 2021 року становить 11705,47 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредита - 9733,03 грн., в т.ч.: заборгованості за поточним тілом кредита - 0,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита - 9733,03 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 1 972,44 грн..

Правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних та насамперед

регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України та умовами укладеного ними договору.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язань.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Зі ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що у провадженні Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції України в Сумській області перебуває кримінальнепровадження за №0002292 від 28.07.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України відносно невстановленої особи, що підтверджується витягом з Єдиного Реєстру досудових розслідувань. . За обставинами кримінального провадження, 25.07.2020 року близько 18 години 00 хвилин невстановлені особи, попередньо вступивши в змову, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по вулиці Іллінській, біля магазину «Рона», у місті Сумах, таємно здійснили крадіжку мобільного телефону Xiaomi Redmi 6x, що належав ОСОБА_1 , чим завдали останньому матеріального збитку, окрім того скориставшись застосунком Приват24, що був встановлений на викраденому телефоні, підняли кредитний ліміт по банківський картці № НОМЕР_1 , що належала потерпілому та здійснювали перекази грошових коштів на загальну суму орієнтовно 10 тис.гривень.

Відповідно до п. 14.12. ст. 14 Закону України від 05.04.2001 року, № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно п. п. 14.14.; 14.16. ст. 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. Відповідно до п.п. 5, 6, 7, 9 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затв. Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (далі Положення) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних

операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення

користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його

користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено

договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідач вжив необхідних заходів, проінформував банк, а також правоохоронні органи про факт крадіжки, а тому його вини, як підстави цивільної-правової відповідальності не вбачається, що виключає можливість стягнення з нього заборгованості, яка виникла не з його вини. Обставин, які б свідчили, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв розголошенню конфіденційних даних щодо його банківської карти або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, під час розгляду справи судом не встановлено. Крім того, згідно розрахунку заборгованості та банківської виписки з рахунку, вбачається, що відповідач дійсно користувався кредитними коштами та своєчасно повертав їх, а станом на 18 годину 00 хвилин 25 липня 2020 року мав заборгованість перед банком за тілом кредита у розмірі 567,36 грн..

Враховуючи пільговий період, передбачений умовами договору, розмір процентів за спірний період розраховується наступним чином: розрахунок 30,00% річних за період з 25 липня 2020 року по 01 жовтня 2020 року включно (кількість днів 68) на суму заборгованості 567,36 грн. (567,36 грн. х 30,00% х 68/360 = 32,15 грн.) Зазначене тіло кредита разом з відсотками відповідач сплатив через касу банка 01 жовтня 2020 року здійснивши платіж на суму 640,00 гривень, чим повністю розрахувався по своїй заборгованості.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача. Також, суд враховує правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 13 травня 2015 року у справі No 6-71цс15.

Згідно з ч. 1 ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 614, 625, 1048-1050,1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11 -13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 вересня 2021 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО