Справа № 752/7754/20
Провадження № 2-о/752/47/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.,

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Агросерт» про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, заінтересовані особи товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», товариство з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-ЛТД»,

встановив:

27.04.2020 року адвокат Золотопуп С.В., який діє від імені та в інтересах ТОВ «Агросерт», звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту недостовірної інформації.

В обґрунтування заявлених вимог представником заявника зазначено, що ТОВ «Агросерт» отримав листи своїх клієнтів, для яких ТОВ «Агросерт» виконувало роботи з дослідження насіннєвого матеріалу: від ТОВ «Агроресурс-А» № 78/2 від 28 березня 2020р року, де ставиться питання до ТОВ «Агросерт» щодо правдивості публікації, розміщеної у інтернеті за гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 підтвердити або спростувати звинувачення на адресу ТОВ «Агросерт», які містяться у цій публікації, для вирішення питання щодо подальшої співпраці з ТОВ «Агросерт», від товариства з обмеженою відповідальністю «Агроселект ЛТД» № 27/03-1 від 27 березня 2020р., в якому ставиться питання інформаційно прокоментувати описану в публікації ситуацію, від ТОВ «Агроцентр ЛТД» № 31/03/20 від 31 березня 2020р., де ставиться питання до ТОВ «Агросерт» пояснити чи є правдивою інформація, яка міститься у вказаній публікації, чи залишається ТОВ «Агросерт» таким саме надійним діловим партнером в сфері обслуговування та надання послуг сертифікації як вважав автор листа до цієї публікації, з метою прийняття рішення про подальшу співпрацю з ТОВ «Агросерт».

Заявник ТОВ «Агросерт» вбачає порушення права на недоторканність своєї ділової репутації, яке полягає у поширенні негативної недостовірної інформації у тексті вищевказаної публікації.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано суду роздрукування в паперовій формі оригіналу електронного документу - публікації (мовою оригіналу) «ІНФОРМАЦІЯ_5» (українською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_5», розміщеного в мережі інтернет за гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_3. Фіксація веб-сторінки за цією адресою складена 09 квітня 2020 р., 19 год. 51 хв. 35 сек. Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес».

У відповідності до ст.56 Закону України «Про телекомунікації» та розпорядження Кабінету Міністрів України №447-р від 22 липня 2003 року «Про адміністрування домену «UA», єдиною установою уповноваженою здійснювати адміністрування адресного простору українського сегменту мережі Інтернет є Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр».

Дані про власника веб-сайта були запитні заявником в Дочірньому підприємстві «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес». У відповідь на цей запит Заявник отримав Довідку з відомостями про власника сайту або інформацією про його встановлення від 13 квітня 2020р. № 103/2020-Д.

За результатами проведеного дослідження у цій довідці зроблено висновок, який допускає неоднозначне розуміння відповіді на питання про власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: «власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 є реєстрант доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_2 - компанія Teka-Group Foundation (0835, PA, Panama, 50th street Global Bank Tower), якщо інше не визначене умовами договору між останнім та отримувачем послуг хостингу та/або володільцем облікового запису, або якщо такий договір відсутній». Зміст цієї довідки не виключає, що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 можливо є невстановлені особи - або невстановлений отримувач послуг хостингу за договором з компанією Teka-Group Foundation, або невстановлений володілець облікового запису якщо цей договір не укладено.

Дані довідки Центру компетенції УНЦПА від 13 квітня 2020р. № 103/2020-Д не дозволяють однозначно визначити особу власника сайту, що унеможливлює встановлення належних відповідачів у даній справі.

Відсутність міжнародного договору про правову допомогу у цивільних справах, в тому числі щодо визнання і виконання доручень судів про вручення судових документів та про виконання судових рішень між Україною і Панамою визначає неефективність способів правового захисту законних прав та інтересів заявника за участю у справі невстановленої особи із Панами.

Об`єднанням підприємств «Український мережевий інформаційний центр» у відповідності до його Статуту було акредитовано та сертифіковано Департамент «Центр компетенції» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (далі - Центр компетенції УЦПНА) з метою надання інформації, зокрема, про реєстрантів доменних імен (власників веб-сайтів).

Свідоцтвом про акредитацію Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» підтверджено компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» у здійсненні ним функцій Центру компетенції адресного простору українського сегменту мережі Інтернет, що полягають у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про їх встановлення відповідно до Договору про акредитацію від 08.05.2019р.

Оскільки авторство публікації визначити неможливо, слід вважати, що публікація є анонімною, встановити конкретних осіб, що розповсюдили оспорювану інформацію, неможливо. Тому заявником обрано спосіб захисту його особистих немайнових прав шляхом звернення до суду з заявою встановлення факту недостовірності інформації та її спростування в порядку окремого провадження.

Заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт недостовірної інформації та спростувати інформацію, яка порушує особисті немайнові права товариства з обмеженою відповідальністю «Агросерт» на недоторканність його ділової репутації, що була поширена в мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:

1) «Приватна компанія «Агросерт» намагається продовжити незаконну діяльність по сертифікації насіння» (мовою оригіналу: «Частная компания «Агросерт» пытается продолжить незаконную деятельность по сертификации семян»);

2) «закликавши на допомогу заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 » ( мовою оригіналу: «призвав на помощь замминистра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»);

3) «Сьогодні в Україні в сфері сертифікації насіння сільськогосподарських культур склалася парадоксальна ситуація, коли процес видачі посівних сертифікатів, по суті, підім`яла під себе одна приватна компанія, яка не тільки всіляко перешкоджає появі конкурентів, а й саму сертифікацію, в тому числі проведення польової оцінки сортових посівів сільськогосподарських культур, проводить в порушення чинного нормативного порядку» (мовою оригіналу: «Сегодня в Украине в сфере сертификации семян сельхозкультур сложилась парадоксальная ситуация, когда процесс выдачи посевных сертификатов, по сути, подмяла под себя одна частная компания, которая не только всячески препятствует появлению конкурентов, а и саму сертификацию, в том числе проведение полевой оценки сортовых посевов сельскохозяйственных культур, проводит в нарушение действующего нормативного порядка. Речь идет о компании ООО «Агросерт»);

4) «Саме ОСОБА_7 - головна дійова особа компанії і безпосередній учасник корупційної схеми, яка перешкоджає нормальному функціонуванню насіннєвій галузі українського АПК» (мовою оригіналу: «Именно ОСОБА_7 - главное действующее лицо компании и непосредственный участник коррупционной схемы, препятствующей нормальному функционированию семенной отрасли украинского АПК»);

5) «Що стосується сертифікатів на сортові якості, то, згідно з ст.18 цього закону, «суб`єктами видачі сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння або садивного матеріалу, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної аграрної політики, або органи з оцінки відповідності, які входять до сфери його управління». Тобто тільки ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції», уповноважений наказом №7 Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2017 року за підписом ОСОБА_3 . До речі, згідно зі ст.1 того ж закону, орган по сертифікації спочатку повинен був бути акредитований НААУ (Національним агентством з акредитації України), а потім вже уповноважений Міністерством. Але тут все навпаки: атестат про акредитацію органу сертифікації від 31 жовтня 2017 року № НОМЕР_1. Це говорить про «особливих» зв`язках тодішнього керівника ДП ОСОБА_11 та Міністерства. Але далі мова піде про сортові сертифікати» (мовою оригіналу: «Что касается сертификатов на сортовые качества, то, согласно ст.18 этого закона, «субъектами выдачи сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян или посадочного материала, является центральный орган исполнительной власти, обеспечивающий формирование и реализацию государственной аграрной политики, или органы по оценке соответствия, которые входят в сферу его управления». То есть только ГП «Государственный центр сертификации и экспертизы сельскохозяйственной продукции», уполномоченный приказом №7 Министерства аграрной политики и продовольствия Украины от 19 января 2017 года за подписью ОСОБА_3 . Кстати, согласно ст.1 того же закона, орган по сертификации сначала должен был быть аккредитирован НААУ (Национальным агентством по аккредитации Украины), а потом уже уполномочен Министерством. Но здесь все наоборот: аттестат о аккредитации органа сертификации от 31 октября 2017 года № НОМЕР_1. Это говорит об «особенных» связях тогдашнего руководителя ГП ОСОБА_11 и Министерства. Но дальше речь пойдет о сортовых сертификатах»);

6) «в 2019 році почалося те, що, кажучи юридичною мовою, прийнято називати злочинною змовою. «Агросерт» почала незаконну видачу сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння протягом 2019 року» (мовою оригіналу: «в 2019 году началось то, что, говоря юридическим языком, принято называть преступным сговором. «Агросерт» начала незаконную выдачу сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян на протяжении 2019 года»);

7) «агентством була проведена відповідна перевірка, яка виявила всі перераховані порушення» (мовою оригіналу: «агентством была проведена соответствующая проверка, выявившая все перечисленные нарушения»);

8) «зараз за «Агросерт» активно заступився заступник міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 » (мовою оригіналу: «сейчас за «Агросерт» активно вступился заместитель министра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»);

9) «Можна не сумніватися, що будь-який з цієї трійці, опинившись не без сприяння ОСОБА_2 на чолі державного центру сертифікації, докладе всіх зусиль для збереження діючої корупційної схеми «Агросерт» щодо незаконної видачі сортових сертифікатів насіння» (мовою оригіналу: «Можно не сомневаться, что любой из этой троицы, оказавшись не без содействия ОСОБА_2 во главе государственного центра сертификации, приложит все усилия для сохранения действующей коррупционной схемы «Агросерт» по незаконной выдаче сортовых сертификатов семян»).

Провадження у справі відкрито ухвалою від 22 травня 2020р.

Ухвалою від 28 вересня 2020р. залучено до участі у справі заінтересованих осіб - товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» та товариство з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-ЛТД».

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про його дату та місце повідомлялися належним чином.

Представником заявника адвокатом Золотопупом С.В. 25.06.2021р. суду подано заяву, у якій він просить суд розглядати справу без участі представника заявника, свою заяву про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування підтримує.

Від заінтересованих осіб ТОВ «Агроресурс-А» та ТОВ «Агроцентр-ЛТД» до суду подані клопотання про розгляд справи без участі їх представників, у яких зазначено, що вони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, і що заява ТОВ «Агросерт» про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, врахувавши думку представника заявника та заінтересованих осіб, викладені у їх заявах, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представників заявника та заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За даними матеріалів справи судом встановлено, що на веб-сайті в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 міститься публікація, у якій наведено такі відомості, які заявник вважає негативним і недостовірними (надалі також - «оспорювана інформація»):

1) «Приватна компанія «Агросерт» намагається продовжити незаконну діяльність по сертифікації насіння» (мовою оригіналу: «Частная компания «Агросерт» пытается продолжить незаконную деятельность по сертификации семян»);

2) «закликавши на допомогу заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 » ( мовою оригіналу: «призвав на помощь замминистра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»);

3) «Сьогодні в Україні в сфері сертифікації насіння сільськогосподарських культур склалася парадоксальна ситуація, коли процес видачі посівних сертифікатів, по суті, підім`яла під себе одна приватна компанія, яка не тільки всіляко перешкоджає появі конкурентів, а й саму сертифікацію, в тому числі проведення польової оцінки сортових посівів сільськогосподарських культур, проводить в порушення чинного нормативного порядку» (мовою оригіналу: «Сегодня в Украине в сфере сертификации семян сельхозкультур сложилась парадоксальная ситуация, когда процесс выдачи посевных сертификатов, по сути, подмяла под себя одна частная компания, которая не только всячески препятствует появлению конкурентов, а и саму сертификацию, в том числе проведение полевой оценки сортовых посевов сельскохозяйственных культур, проводит в нарушение действующего нормативного порядка. Речь идет о компании ООО «Агросерт»);

4) «Саме ОСОБА_7 - головна дійова особа компанії і безпосередній учасник корупційної схеми, яка перешкоджає нормальному функціонуванню насіннєвий галузі українського АПК» (мовою оригіналу: «Именно ОСОБА_7 - главное действующее лицо компании и непосредственный участник коррупционной схемы, препятствующей нормальному функционированию семенной отрасли украинского АПК»);

5) «Що стосується сертифікатів на сортові якості, то, згідно з ст.18 цього закону, «суб`єктами видачі сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння або садивного матеріалу, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної аграрної політики, або органи з оцінки відповідності, які входять до сфери його управління». Тобто тільки ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції», уповноважений наказом №7 Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2017 року за підписом ОСОБА_3 . До речі, згідно зі ст.1 того ж закону, орган по сертифікації спочатку повинен був бути акредитований НААУ (Національним агентством з акредитації України), а потім вже уповноважений Міністерством. Але тут все навпаки: атестат про акредитацію органу сертифікації від 31 жовтня 2017 року № НОМЕР_1. Це говорить про «особливих» зв`язках тодішнього керівника ДП ОСОБА_11 та Міністерства. Але далі мова піде про сортові сертифікати» (мовою оригіналу: «Что касается сертификатов на сортовые качества, то, согласно ст.18 этого закона, «субъектами выдачи сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян или посадочного материала, является центральный орган исполнительной власти, обеспечивающий формирование и реализацию государственной аграрной политики, или органы по оценке соответствия, которые входят в сферу его управления». То есть только ГП «Государственный центр сертификации и экспертизы сельскохозяйственной продукции», уполномоченный приказом №7 Министерства аграрной политики и продовольствия Украины от 19 января 2017 года за подписью ОСОБА_3 . Кстати, согласно ст.1 того же закона, орган по сертификации сначала должен был быть аккредитован НААУ (Национальным агентством по аккредитации Украины), а потом уже уполномочен Министерством. Но здесь все наоборот: аттестат о аккредитации органа сертификации от 31 октября 2017 года № НОМЕР_1. Это говорит об «особенных» связях тогдашнего руководителя ГП ОСОБА_11 и Министерства. Но дальше речь пойдет о сортовых сертификатах»);

6) «в 2019 році почалося те, що, кажучи юридичною мовою, прийнято називати злочинною змовою. «Агросерт» почала незаконну видачу сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння протягом 2019 року» (мовою оригіналу: «в 2019 году началось то, что, говоря юридическим языком, принято называть преступным сговором. «Агросерт» начала незаконную выдачу сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян на протяжении 2019 года»);

7) «агентством була проведена відповідна перевірка, яка виявила всі перераховані порушення» (мовою оригіналу: «агентством была проведена соответствующая проверка, выявившая все перечисленные нарушения»);

8) «зараз за «Агросерт» активно заступився заступник міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 » (мовою оригіналу: «сейчас за «Агросерт» активно вступился заместитель министра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»);

9) «Можна не сумніватися, що будь-який з цієї трійці, опинившись не без сприяння ОСОБА_2 на чолі державного центру сертифікації, докладе всіх зусиль для збереження діючої корупційної схеми «Агросерт» щодо незаконної видачі сортових сертифікатів насіння» (мовою оригіналу: «Можно не сомневаться, что любой из этой троицы, оказавшись не без содействия ОСОБА_2 во главе государственного центра сертификации, приложит все усилия для сохранения действующей коррупционной схемы «Агросерт» по незаконной выдаче сортовых сертификатов семян»).

На підставі наданих заявником доказів в обгрунтування недостовірності оспорюваної інформації судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросерт» здійснює діяльність з листопада 2017 року на підставі чинного Наказу Мінагрополітики від 08.11.2017 № 602 (а.с. 59).

Рішень суду або інших уповноважених органів про визнання цієї діяльності незаконною не встановлено, публікація що містить оспорювану інформацію, не містить посилань на джерела підтвердження правдивості фактів, вказаних в цій публікації.

Перелік призупинених та скасованих атестатів про акредитацію органів оцінки відповідності - органів з сертифікації продукції, процесів та послуг (ДСТУ EN ISO/IEC 17065) (ООВ) у 2016-2020 роках не містить відомостей про скасованих атестатів про акредитацію органів оцінки відповідності - органів з сертифікації продукції, процесів та послуг щодо ТОВ «Агросерт», що також публічно доступний на веб-сайті Національного агентства з акредитації України за посланням ІНФОРМАЦІЯ_7 у файлі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.278-280 том №2).

Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: «Приватна компанія «Агросерт» намагається продовжити незаконну діяльність по сертифікації насіння» (мовою оригіналу: «Частная компания «Агросерт» пытается продолжить незаконную деятельность по сертификации семян»).

ТОВ «Агросерт» не закликало собі на допомогу заступника міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ОСОБА_2 , публікація не містить посилань на джерела підтвердження правдивості цієї оприлюдненої інформації про такі факти, публікація, що містить оспорювану інформацію, не містить посилань на джерела підтвердження правдивості фактів, вказаних в цій публікації. Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: «закликавши на допомогу заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2» ( мовою оригіналу: «призвав на помощь замминистра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»).

Як видно зі змісту наданої суду заявником роздруківки реєстрів виданих сертифікатів на сортові якості та копії наказів ТОВ «Агросерт» про присвоєння номерів сертифікатам, виданим ТОВ «Агросерт» № 6 від 08 листопада 2017р. та № 7 від 01 серпня 2019р. ТОВ «Агросерт» не видавало сертифікатів на сортові якості насіння або сортового матеріалу, а видає сертифікати, що засвідчують посівні якості насіння та садивного матеріалу, що підтверджено даними публічно доступного Реєстру сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал на державному інформаційно-аналітичному порталі Агро-промислового комплексу України за гіперпосиланням в інтернеті ІНФОРМАЦІЯ_9, який не містить даних про такі сертифікати, які були б видані ТОВ «Агросерт» ( а.с. 84-245 том №1, а.с.1-227 том №2)

Як видно зі змісту публікації, що містить оспорювану інформацію, остання не містить посилань на джерела підтвердження правдивості фактів, вказаних в цій публікації. (а.с. 46-49 том №1).

Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: «Сьогодні в Україні в сфері сертифікації насіння сільськогосподарських культур склалася парадоксальна ситуація, коли процес видачі посівних сертифікатів, по суті, підім`яла під себе одна приватна компанія, яка не тільки всіляко перешкоджає появі конкурентів, а й саму сертифікацію, в тому числі проведення польової оцінки сортових посівів сільськогосподарських культур, проводить в порушення чинного нормативного порядку» (мовою оригіналу: «Сегодня в Украине в сфере сертификации семян сельхозкультур сложилась парадоксальная ситуация, когда процесс выдачи посевных сертификатов, по сути, подмяла под себя одна частная компания, которая не только всячески препятствует появлению конкурентов, а и саму сертификацию, в том числе проведение полевой оценки сортовых посевов сельскохозяйственных культур, проводит в нарушение действующего нормативного порядка. Речь идет о компании ООО «Агросерт»).

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 обіймає посаду заступника директора та керівника органу сертифікації ТОВ «Агросерт» на підставі Наказу від 16.11.2017 № 5-К (а.с. 82,83 том №1).

Публікація, яку просить визнати недостовірною заявник також не містить посилань на джерела підтвердження правдивості оспорюваної інформації про те, що ОСОБА_7 є головною дійовою особою ТОВ «Агросерт» і є учасником корупційної схеми, яка перешкоджає нормальному функціонуванню насіннєвий галузі українського агропромислового комплексу.

Відповідно до абз.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» «корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність». Не існує таких, що набрали б законної сили судових рішень (вироків, рішень, постанов суду) щодо ОСОБА_7 .

Відсутність факту притягнення ОСОБА_7 до передбаченої законом відповідальності за вчинення корупційних діянь або обмежень може підтверджується довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України (а.с.231 том №1).

Публікація, що містить оспорювану інформацію, не містить посилань на джерела підтвердження правдивості фактів, вказаних в цій публікації. Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: « Саме ОСОБА_7 - головна дійова особа компанії і безпосередній учасник корупційної схеми, яка перешкоджає нормальному функціонуванню насіннєвий галузі українського АПК» (мовою оригіналу: «Именно ОСОБА_7 - главное действующее лицо компании и непосредственный участник коррупционной схемы, препятствующей нормальному функционированию семенной отрасли украинского АПК»).

ТОВ «Агросерт» не видавало сертифікатів на сортові якості насіння або сортового матеріалу, а видавала сертифікати, що засвідчують посівні якості насіння та садивного матеріалу, що вбачається із публічно доступного реєстр сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал на державному інформаційно-аналітичному порталі Агро-промислового комплексу України за гіперпосиланням в інтернеті ІНФОРМАЦІЯ_9 не містить даних про такі сертифікати, які були б видані ТОВ «Агросерт», роздрукування даних реєстру а.с. 61-81 том №1).

Публікація, що містить оспорювану інформацію, не містить посилань на джерела підтвердження правдивості фактів, вказаних в цій публікації.

Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація:

1) «Що стосується сертифікатів на сортові якості, то, згідно з ст.18 цього закону, «суб`єктами видачі сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння або садивного матеріалу, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної аграрної політики, або органи з оцінки відповідності, які входять до сфери його управління». Тобто тільки ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції», уповноважений наказом №7 Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2017 року за підписом ОСОБА_3 . До речі, згідно зі ст.1 того ж закону, орган по сертифікації спочатку повинен був бути акредитований НААУ (Національним агентством з акредитації України), а потім вже уповноважений Міністерством. Але тут все навпаки: атестат про акредитацію органу сертифікації від 31 жовтня 2017 року № НОМЕР_1. Це говорить про «особливих» зв`язках тодішнього керівника ДП ОСОБА_11 та Міністерства. Але далі мова піде про сортові сертифікати» (мовою оригіналу: «Что касается сертификатов на сортовые качества, то, согласно ст.18 этого закона, «субъектами выдачи сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян или посадочного материала, является центральный орган исполнительной власти, обеспечивающий формирование и реализацию государственной аграрной политики, или органы по оценке соответствия, которые входят в сферу его управления». То есть только ГП «Государственный центр сертификации и экспертизы сельскохозяйственной продукции», уполномоченный приказом №7 Министерства аграрной политики и продовольствия Украины от 19 января 2017 года за подписью ОСОБА_3 . Кстати, согласно ст.1 того же закона, орган по сертификации сначала должен был быть аккредитован НААУ (Национальным агентством по аккредитации Украины), а потом уже уполномочен Министерством. Но здесь все наоборот: аттестат о аккредитации органа сертификации от 31 октября 2017 года № НОМЕР_1. Это говорит об «особенных» связях тогдашнего руководителя ГП ОСОБА_11 и Министерства. Но дальше речь пойдет о сортовых сертификатах»);

2) «в 2019 году началось то, что, говоря юридическим языком, принято называть преступным сговором. «Агросерт» начала незаконную выдачу сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян на протяжении 2019 года», (переклад українською: «в 2019 році почалося те, що, кажучи юридичною мовою, прийнято називати злочинною змовою. «Агросерт» почала незаконну видачу сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння протягом 2019 року»

Матеріали справи не містять доказів фактів про проведення та про оформлення результатів перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросерт» Національним агентством акредитації України та не містять документів, які свідчили про допущені порушення з боку ТОВ «Агросерт», названі в публікації, яка містить оспорювану інформацію. Публікація, що містить оспорювану інформацію, не містить посилань на джерела підтвердження правдивості фактів, вказаних в цій публікації. Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: «агентством була проведена відповідна перевірка, яка виявила всі перераховані порушення» (мовою оригіналу: «агентством была проведена соответствующая проверка, выявившая все перечисленные нарушения»).

В матеріалах справи немає доказів про будь-які дії, вчинені на користь ТОВ «Агросерт» заступником міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ОСОБА_2. Публікація, що містить оспорювану інформацію, не містить посилань на джерела підтвердження правдивості цих фактів, вказаних в цій публікації. Отже, суд доходить висновку про те, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: «зараз за «Агросерт» активно заступився заступник міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2» (мовою оригіналу: «сейчас за «Агросерт» активно вступился заместитель министра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»).

Також виходячи з наведених вище доводів про відсутність доказів і відсутність посилань на джерела походження інформації, та на підставі довідки щодо відсутності судимості суд вважає, що є недостовірною наступна оспорювана інформація: «Можна не сумніватися, що будь-який з цієї трійці, опинившись не без сприяння ОСОБА_2 на чолі державного центру сертифікації, докладе всіх зусиль для збереження діючої корупційної схеми «Агросерт» щодо незаконної видачі сортових сертифікатів насіння» (мовою оригіналу: «Можно не сомневаться, что любой из этой троицы, оказавшись не без содействия ОСОБА_2 во главе государственного центра сертификации, приложит все усилия для сохранения действующей коррупционной схемы «Агросерт» по незаконной выдаче сортовых сертификатов семян»).

Згідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 28, 32 Конституції України, кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди завданої поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Пунктом 4 статті 277 ЦК встановлено, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов`язані з її спростуванням. Встановлення такого факту можливо лише у тому разі, коли особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

За даними довідки ДП «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 13 квітня 2020р. № 103/2020-Д, встановити дійсного власника доменного імені та власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо.

В інший спосіб захистити порушене права у ТОВ «Агросерт» можливості немає, оскільки як встановлено матеріалами справи власник веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1/ невідомий, встановити фактично власника вказаного веб-сайту є неможливим, встановити особу автора статті є також неможливим у зв`язку з тим, що стаття була розміщена невідомою особою, яку неможливо ідентифікувати. Відомості про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації та/або інформаційного агентства з назвою Національний антикорупційний портал «Антикор» у Державному реєстрі друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності (https://dzmi.minjust.gov.ua) відсутні.

Використання власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 закордонної юрисдикції реєстрації домену та хостингу, унеможливлює його ідентифікацію, а також зазначення в якості автора статті особи без зазначення її персональних даних, дійсної поштової адреси їх місцезнаходження та засобів зв`язку, на думку суду, вказує на те, що власник веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 визнає ймовірність несення відповідальності за поширення недостовірної інформації і приховує свою особу, з чого слідує що авторство публікації, що містить оспорювану інформацію, є анонімним.

Цивільна справа за заявою ТОВ «Агросерт» підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки заявником вжиті всі можливі заходи із пошуку відповідальних осіб за інтернет сторінки ІНФОРМАЦІЯ_1, які виявились безрезультатними.

Власник веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 невідомий, встановити фактично власника вказаного веб-сайту є неможливим, встановити особу автора статті є також неможливим, тому належною формою судового розгляду справи є розгляд заяви в окремому провадженні за заявою про встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування.

А тому, враховуючи роз`яснення п.13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 єдиним законним способом відновити порушені права є встановлення факту недостовірної інформації.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 15 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року, недостовірною інформацією вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно статті 2 Закону України «Про інформацію» одним з основних принципів інформаційних відносин є достовірність та повнота інформації.

Поширена у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 інформація не є оціночним судженням, а є фактичними твердженнями про вказані в ній події, оскільки через такі твердження складається негативна думка спільноти, зокрема заінтересованих осіб у цій справі, про заявника, як про особу, та його ділову репутацію.

При цьому, будь-які дані, докази, які їх підтверджують, та які б доводили викладені в інтернет-сторінці факти щодо діяльності заявника, в самій статті не зазначені.

На думку суду, вказана інформація та її поширення порушує особисті немайнові права заявника, а також створює негативну думку про нього, що вбачаєтсья із звернень ТОВ «Агроресурс-А» № 78/2 від 28 березня 2020р. , ТОВ «Агроселект ЛТД» № 27/03-1 від 27 березня 2020р., ТОВ «Агроцентр ЛТД» № 31/03/20 від 31 березня 2020р. з вимогою пояснити чи є правдивою інформація, яка міститься у вказаній публікації, та виходячи з обвинувачень цієї публікації підтвердути, чи залишається ТОВ «Агросерт» таким саме надійним діловим партнером в сфері обслуговування та надання послуг сертифікації як вважали ТОВ «Агроресурс-А», ТОВ «Агроселект ЛТД», ТОВ «Агроцентр ЛТД» до цієї публікації, з метою прийняття рішення про подальшу співпрацю з ТОВ «Агросерт», або ж про відмову у такій співпраці. (а.с.43,44,45 том №1).

Проаналізувавши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов висновку, що інформація стосовно заявника не відповідає дійсності, не підтверджена жодними доказами чи конкретними фактичними даними, інформація знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет та стосується ділової репутації заявника, викладена у стверджувальній формі, а тому псує та формує негативну соціальну оцінку зі сторони суспільства, завдає шкоди особистим немайновим благам заявника ТОВ «Агросерт» та перешкоджає повно та своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право на використання ділової репутації.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу№ 551/881/16-ц,в якій досліджував питання спростовування недостовірної інформації, де нагадав, що вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України).

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

У пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

З огляду на зазначене, суд вважає, що поширена інформація на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») є недостовірною, оскільки вона не відповідає дійсним обставинам, при цьому викладена у стверджувальній формі, а тому заява про встановлення факту недостовірності інформації підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при ухваленні рішення у справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 32 Конституції України, ст.277 ЦК України; ст.ст.12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 279, 293-294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агросерт» про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування задовольнити.

Встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, поширену в мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яка містить недостовірну інформацію про товариства з обмеженою відповідальністю «Агросерт», наступного змісту:

1) «Приватна компанія «Агросерт» намагається продовжити незаконну діяльність по сертифікації насіння» (мовою оригіналу: «Частная компания «Агросерт» пытается продолжить незаконную деятельность по сертификации семян»);

2) «закликавши на допомогу заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 » ( мовою оригіналу: «призвав на помощь замминистра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»);

3) «Сьогодні в Україні в сфері сертифікації насіння сільськогосподарських культур склалася парадоксальна ситуація, коли процес видачі посівних сертифікатів, по суті, підім`яла під себе одна приватна компанія, яка не тільки всіляко перешкоджає появі конкурентів, а й саму сертифікацію, в тому числі проведення польової оцінки сортових посівів сільськогосподарських культур, проводить в порушення чинного нормативного порядку» (мовою оригіналу: «Сегодня в Украине в сфере сертификации семян сельхозкультур сложилась парадоксальная ситуация, когда процесс выдачи посевных сертификатов, по сути, подмяла под себя одна частная компания, которая не только всячески препятствует появлению конкурентов, а и саму сертификацию, в том числе проведение полевой оценки сортовых посевов сельскохозяйственных культур, проводит в нарушение действующего нормативного порядка. Речь идет о компании ООО «Агросерт»);

4) «Саме ОСОБА_7 - головна дійова особа компанії і безпосередній учасник корупційної схеми, яка перешкоджає нормальному функціонуванню насіннєвий галузі українського АПК» (мовою оригіналу: «Именно ОСОБА_7 - главное действующее лицо компании и непосредственный участник коррупционной схемы, препятствующей нормальному функционированию семенной отрасли украинского АПК»);

5) «Що стосується сертифікатів на сортові якості, то, згідно з ст.18 цього закону, «суб`єктами видачі сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння або садивного матеріалу, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної аграрної політики, або органи з оцінки відповідності, які входять до сфери його управління». Тобто тільки ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції», уповноважений наказом №7 Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2017 року за підписом ОСОБА_3 . До речі, згідно зі ст.1 того ж закону, орган по сертифікації спочатку повинен був бути акредитований НААУ (Національним агентством з акредитації України), а потім вже уповноважений Міністерством. Але тут все навпаки: атестат про акредитацію органу сертифікації від 31 жовтня 2017 року № НОМЕР_1. Це говорить про «особливих» зв`язках тодішнього керівника ДП ОСОБА_11 та Міністерства. Але далі мова піде про сортові сертифікати» (мовою оригіналу: «Что касается сертификатов на сортовые качества, то, согласно ст.18 этого закона, «субъектами выдачи сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян или посадочного материала, является центральный орган исполнительной власти, обеспечивающий формирование и реализацию государственной аграрной политики, или органы по оценке соответствия, которые входят в сферу его управления». То есть только ГП «Государственный центр сертификации и экспертизы сельскохозяйственной продукции», уполномоченный приказом №7 Министерства аграрной политики и продовольствия Украины от 19 января 2017 года за подписью ОСОБА_3 . Кстати, согласно ст.1 того же закона, орган по сертификации сначала должен был быть аккредитован НААУ (Национальным агентством по аккредитации Украины), а потом уже уполномочен Министерством. Но здесь все наоборот: аттестат о аккредитации органа сертификации от 31 октября 2017 года № НОМЕР_1. Это говорит об «особенных» связях тогдашнего руководителя ГП ОСОБА_11 и Министерства. Но дальше речь пойдет о сортовых сертификатах»);

6) «в 2019 році почалося те, що, кажучи юридичною мовою, прийнято називати злочинною змовою. «Агросерт» почала незаконну видачу сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння протягом 2019 року» (мовою оригіналу: «в 2019 году началось то, что, говоря юридическим языком, принято называть преступным сговором. «Агросерт» начала незаконную выдачу сертификатов, удостоверяющих сортовые качества семян на протяжении 2019 года»);

7) «агентством була проведена відповідна перевірка, яка виявила всі перераховані порушення» (мовою оригіналу: «агентством была проведена соответствующая проверка, выявившая все перечисленные нарушения»);

8) «зараз за «Агросерт» активно заступився заступник міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 » (мовою оригіналу: «сейчас за «Агросерт» активно вступился заместитель министра развития экономики, торговли и сельского хозяйства Украины ОСОБА_2»);

9) «Можна не сумніватися, що будь-який з цієї трійці, опинившись не без сприяння ОСОБА_2 на чолі державного центру сертифікації, докладе всіх зусиль для збереження діючої корупційної схеми «Агросерт» щодо незаконної видачі сортових сертифікатів насіння» (мовою оригіналу: «Можно не сомневаться, что любой из этой троицы, оказавшись не без содействия ОСОБА_2 во главе государственного центра сертификации, приложит все усилия для сохранения действующей коррупционной схемы «Агросерт» по незаконной выдаче сортовых сертификатов семян»)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк