Справа № 316/124/21
Провадження № 2/316/581/21
"16" вересня 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Куценко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара Запорізької області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Сторона позивача вважає, що діями відповідача були порушені її права та інтереси, оскільки відповідач не повідомляв позивача про існування заборгованості. Крім того, позивач не отримувала вимогу від нотаріуса про усунення порушення та ним, при вчиненні спірного виконавчого напису, також не було дотримано вимог законодавства щодо перевірки безспірності вимог кредитора, тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом.
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.26).
10.03.2021 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.49-92).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.04.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.100-101).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити (а.с.44).
В судове засідання представник позивача адвокат Темненко В.О. не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити (а.с.109).
Представник відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.86).
Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явився повторно, будь-яких заяв або клопотань, заперечень проти позову чи письмових пояснень не надав. Про розгляд справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових викликів рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта», однак, до суду повернулися поштові конверти судового відправлення з відповідними відмітками відділення поштового зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.96,108), що відповідно до положень ст.128 ЦПК України свідчить про належність повідомлення третьої особи про розгляд справи судом.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явився повторно, будь-яких заяв або клопотань, заперечень проти позову чи письмових пояснень не надав. Про розгляд справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових викликів рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта», що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.94,107), що відповідно до положень ст.128 ЦПК України свідчить про належність повідомлення третьої особи про розгляд справи судом.
Підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи суд не вбачає.
Враховуючи зазначене, положення ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив: провести розгляд справи за відсутності учасників справи, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, а відповідач, як на підставу заперечень на позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
05.10.2020 року на підставі зазначеного спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В.було відкрито виконавче провадження №63195884 (а.с.32).
Відповідно до приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені «Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі Порядок».
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до п.2 «Переліку документів для одержання виконавчого напису», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
Відповідно до п.п.3.5 п.3 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення, у тому числі, основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання і боржнику відповідного повідомлення, яке вважається надісланим, якщо є відмітка на такому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 Порядку).
При цьому, у разі, якщо, нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, він вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Порядку).
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Відповідно до положень ст.ст.15, 16, 18 ЦК України та приписів ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
В Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Стороною позивача у позовній заяві категорично заперечується проти проведення стягнень на підставі цього виконавчого напису.
Таким чином, за змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.
Документом, що підтверджує цей факт, є зокрема повідомлення про отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.
Матеріали справи не містять доказів, які свідчать на те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи, у тому числі, щодо здійснення платежів за ним (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи звертався до стягувача за їх витребуванням, як то не міститься і доказів надіслання нотаріусом відповідного повідомлення боржнику.
Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З зазначеного вбачається, що нотаріусом, який вчинив виконавчий напис не було перевірено безспірності заборгованості чи відповідальності боржника перед стягувачем ТОВ «Мілоан», існування якої, фактично заперечується стороною позивача, про що свідчить і звернення сторони позивача з даним позовом до суду.
Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.
Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч.1 , 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представник відповідача у своїй поданій заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не погоджується з розміром, зазначеним представником позивача та вважає, що сторони у договорі не врегулювали чіткого відокремлення ціни кожного окремого виду послуг адвоката, крім того, адвокатом не здійснено жодних дій з виконання умов договору. Представник відповідача не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу зазначеним представником позивача та вважає, що розмір не є співмірним із ціною позову, складністю справи та виконання адвокатом робіт. Вважає, що розмір витрат на адвокатські послуги підлягають зменшенню.
Проте суд не погоджується з доводами представника відповідача виходячи з наступного.
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Встановлено, що позивачу по цивільній справі ОСОБА_1 , правнича допомога надавалась адвокатом Темненко Валентиною Олександрівною, на підставі письмового договору про надання правової допомоги №7 від 15.01.2021 року (а.с.10-12).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З Акту прийому-передачі виконаної роботи за договором про надання правової допомоги №7 від 15.01.2021 року, встановлено, що адвокат Темненко В.О. та клієнт ОСОБА_1 узгодили виконання робіт та прийняття цих робіт, а саме: зустріч з клієнтом, вивчення матеріалів, консультація, узгодження правової позиції по справі, укладення договору 2 години роботи 1313,40 грн., підготовка запитів та виготовлення копій документів - 3 години 170,10 грн., поштові послуги 17,00 грн., підготовка інтересів позивача позовної заяви та заяви про забезпечення позову - 6 годин роботи 3940,20 грн., копіювання документів, які є додатком до позовної заяви та завіряння їх копій - 2 години роботи 1313,40 грн., подання в суд позовної заяви - 1 година роботи 656,70 грн., а всього на суму 5270,60 грн. (а.с.8).
Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №7 від 15.01.2021 року, адвокат Темненко В.О. та клієнт ОСОБА_1 домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката становить 7000,00 грн. (а.с.8 зворот).
Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 15.01.2021 року, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було здійснено оплату за правничу допомогу за договором від 15.01.2021 року в розмірі 7000,00 грн. (а.с.7).
Аналізуючи докази, надані представником позивача на підтвердження надання правничої допомоги позивачу, суд вважає їх належними та допустимими.
Тобто, матеріали справи мають документи які підтверджують понесення ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно квитанції від 22.01.2021 р. позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 908,00 грн. (а.с.1).
Згідно квитанції від 22.01.2021 р. позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 454,00 грн. (а.с.16).
Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1362,00 грн.
З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 28, 76-82, 89, 133, 141, 247, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (ЄДРПОУ 40484607) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) - витрати по оплаті судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (ЄДРПОУ 40484607) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко