Запорізький апеляційний суд
Провадження №22-ц/807/3477/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

22 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кухаря С.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника, адвоката Богославського Віктора Анатолійовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2015 року, апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1051868,89 грн., а саме : за кредитом 681602,56 грн., за відсотками 354006,14 грн., пеня 16260,20 грн. та судовий збір у сумі 5481 грн.

Не погоджуючись з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2015 року, адвокат Богославський В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року, наведені ОСОБА_1 , представником, адвокатом Богославським Віктором Анатолійовичем в апеляційній скарзі від 02 вересня 2021 року. Апеляційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику строк десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з викладенням інших поважних підстав для його поновлення та уточнення предмету апеляційного оскарження. Роз`яснено наслідки невиконання зазначених вимог.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду, 17 вересня 2021 року через систему електронний суд від представника скаржника надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій адвокат Богославський В.А. просить поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року, прийняти скаргу та відкрити апеляційне провадження; визнати поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції, поновити строк на подання доказів та прийняти подані з апеляційною скаргою докази; змінити рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити з підстав вказаних в апеляційній скарзі. Судові витрати стягнути з позивача.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження представник скаржника обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді даної справи в суді першої інстанції, оскільки не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про наявність оскаржуваного судового рішення відповідачу стало відомо лише після того, як приватним виконавцем Безмагоричних М.А. було відкрито відносно нього виконавчі провадження та відповідно винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках. Після чого, адвокат Богославський В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року ознайомився з матеріалами справи в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 186-187).

Представник скаржника в апеляційній скарзі зазначає, що враховуючи те, що за приписами пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому не було вручено копію повного рішення в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, та такий строк починає відраховується саме з дня отримання копії судового рішення, та враховуючи що відповідну копію судового рішення ні скаржник, ні представник скаржника до теперішнього часу не отримали, у такому випадку строк на апеляційне оскарження пропущено з поважної причини та просить його поновити.

Згідно ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами пп. 13 п. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків ,що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, який діяв з 18 березня 2004 року до 15 грудня 2017 року, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. З ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Правова конструкція вищезазначеної норми ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення то строк на апеляційне оскарження може бути поновлений лише за наявності двох умов, а саме: 1) якщо заявник не був повідомлений про розгляд справи або не залучений до участі у ній, за умови, що суд ухвалив рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) строк на апеляційне оскарження пропущений внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Отже, у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1 і 2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , представник, адвокат Богославський Віктор Анатолійович вказує на те, що строк на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року пропущено ним з поважних причин.

Перевіряючи наведені доводи апелянта суд встановив, що з матеріалів справи вбачається,що в позовній заяві зазначена наступна адреса відповідача ОСОБА_1 : « АДРЕСА_1 » (а.с. 1).

28 жовтня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя направлено запит до Адресно довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області, для встановлення відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою : АДРЕСА_2 (а.с. 69).

07 листопада 2014 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла відповідь на запит, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 » з 2002 року (а.с. 69).

Під час розгляду справи, вся поштова кореспонденція адресована ОСОБА_1 направлялася Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на вищезазначену адресу, за якою він зареєстрований. Отже, ОСОБА_1 сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Конверти поверталися до суду із приміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 73, 83, 101, 109).

04 лютого 2015 року у судовому засіданні було проголошено рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цій справі. Сторони у судовому засіданні присутні не були. Відповідно до супровідного листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, копії рішення суду направлено сторонам поштою 04 лютого 2015 року (а.с. 106). В матеріалах справи наявний конверт з копією рішення суду, адресований на ім`я ОСОБА_1 та направлений на адресу, за якою він зареєстрований, який повернувся до суду з приміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 109). Відповідно до заяви про ознайомлення з матеріалами справи, адвокат Богославський В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ознайомився з матеріалами справи, в тому числі і з рішенням суду (а.с. 186-187).

Отже, апеляційний суд звертає увагу на те, що вищезазначені обставини є підтвердженням обізнаності представника скаржника, адвоката Богославського В.А. з оскаржуваним рішенням суду 10 серпня 2021 року, проте апеляційна скарга була подана до суду 02 вересня 2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, передбаченим ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції 2004 року, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання копії рішення.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§27 ріщення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", та "Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, §34, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд в ряді рішень зазначає: якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення, у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах "Устименко проти України", "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії" та ін.). На важливості дотримання принципу стабільності судових рішень наголошує і Верховний Суд, зокрема, в постанові Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року №552/137/15-ц, в ухвалах від 01 жовтня 2018 року у справі №757/21408/17-ц, від 19 листопада 2018 року у справі №753/23587/16-ц, від 14 січня 2019 року у справі №1805/4363/2012.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року подана зі спливом більше шести років з часу його ухвалення. Оскаржуване рішення набрало законної сили, на виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2015 року були видані виконавчі листи (а.с. 183-185), і довгий час триває виконавче провадження щодо виконання судового рішення.

Враховуючи те, що представник скаржника 10 серпня 2021 року фактично був ознайомлений з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року. Строк на апеляційне оскарження спливає 21 серпня 2021 року. Належних доказів для поновлення строку на апеляційне оскарження не надав, не навів істотних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, які могли б свідчити про наявність непереборних обставин, за яких він не подав апеляційну скаргу у передбачений судом строку, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу подано з порушенням строків на апеляційне оскарження та причини, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані апеляційним судом поважними, а тому у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника, адвоката Богославського Віктора Анатолійовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий, суддяСуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Кухар С.В.