г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1308/20
Номер провадження 2/213/460/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бабейкіної Н.О., Довгої А.В.,

за участі представника позивача - Незамай А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначає, що 25 квітня 2017 року ОСОБА_1 подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») заяву № на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір.

26 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів") укладено договір відступлення права вимоги №20190626, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № від 25 листопада 2017 року на суму 61028,09 грн, з яких: 27370,57 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4496,25 грн - сума заборгованості за відсотками, 18471,23 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 10690,04 грн - сума заборгованості за пенею.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит, внаслідок чого виникла заборгованість. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26 червня 2019 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та викладені в позові обставини. Пояснила, що ОСОБА_1 на підставі заяви від 25.04.2017 отримала від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитні кошти, але зобов`язання за договором не виконала належним чином, має заборгованість в розмірі 61028,09 грн. 26.06.2019 позивач отримав право вимоги до відповідача та звернувся з позовом до суду. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судове засідання не явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_2 13.09.2021 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Проти позовних вимог заперечують та просять відмовити у задоволенні позову.

Також відповідачем подано відзив на позов, з якого видно, що факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 34983,27 грн вона не заперечує. Із стягненням з неї 18471,23 грн суми заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом) вона не погоджується, оскільки не була повідомлена належним чином, що за кредитним договором встановлена сплата таких послуг. Спираючись на позицію викладену в постановах ВС, відповідач вважає, що умова про сплату комісії не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому в стягненні суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) просить відмовити, а сплачена нею сума щомісячних процентів в розмірі 10043,73 грн повинна бути зарахована в рахунок погашення основної суми боргу.

У відзиві зазначає, що вимоги про стягнення відсотків та пені не підлягають задоволенню, оскільки вона не підписувала документ, яким встановлювались порядок та умови нарахування і сплати таких платежів, Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» не містять її підпису. Тому вважає, що сплачена сума в розмірі 3043,57 грн, яка списана на рахунок річних процентів, повинна бути зарахована в рахунок погашення основної суми боргу. Таким чином її заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню, становить 14283,27 грн.

Також у відзиві зазначає, що її не було повідомлено належним чином про відступлення права грошової вимоги.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що в заяві на отримання кредиту, підписаної відповідачем, розписані всі умови кредиту, в тому числі початковий процент, щомісячні та річні проценти, щоденна пеня. Також сторонами підписаний графік платежів, із зазначенням щомісячної суми необхідної для сплати. Твердження відповідача щодо необізнаності нарахування річних відсотків та пені є надуманими. Плата за управління кредитом визначена не за формулою із змінними величинами, а фіксованою сумою, тому така умова не суперечить положенням ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та підписаному сторонами графіку платежів. Відповідач з власної ініціативи звернулась за отриманням кредиту до обраної нею фінансової установи, отримала кредиті кошти та здійснювала платежі на погашення кредиту, а отже погодилась на всі умови договору кредиту, які були їй зрозумілі.

Щодо доказів направлення повідомлення кредитору про відступлення права вимоги представник позивача у відповіді на відзив вказує, що 25 квітня 2017 року на адресу відповідача простою кореспонденцією було надіслано повідомлення від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» про відступлення права грошової вимоги та повідомлення від позивача про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має права на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідач умови договору не виконала та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені договором.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року скасовано заочне рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року у даній справі, яким позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів".

Вислухав представника позивача, дослідив письмові матеріали справи, заяви сторін по суті справи, суд вважає встановленими такі обставини.

25 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, який складається із заяви позичальника на отримання кредиту та умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п. 2 заяви кредит надається на таких умовах: сума кредиту - 34983,27 грн, строком на 36 місяців; початковий процент 2% від суми кредиту, що становить 579,66 грн; щомісячні проценти 3,19 % від суми кредиту, розмір яких визначений в графіку платежів; річні проценти - 11,99% від суми боргу за договором, розмір яких визначений в графіку платежів; щоденна пеня - 0,3% від загальної суми прострочення. З вказаної суми кредиту 8178,93 грн. спрямовано на погашення заборгованості за діючим кредитним договором ОСОБА_1 № від 10 серпня 2016 року, 20804,00 грн. переказано на картрахунок позичальника. Суми в розмірі 1850 грн і 3070,68 грн є страховими платежами; 500 грн оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет36» (а.с.5).

Також позичальником підписано графік платежів, в якому визначено граничний термін внесення чергового місячного платежу, загальна сума щомісячного платежу, в тому числі: сума на повернення кредиту, сума річних та щомісячних процентів. Усього до сплати встановлена сума 82199,92 грн (а. с. 6).

Також відповідно до заяви, ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» становлять кредитний договір між товариством та позичальником. Умови кредитного договору, зокрема про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, ознайомилась з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами. Умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник згодна отримати шляхом роздрукування з вебсайта кредитодавця (а.с.6 зворотний бік аркуша).

Платіжним дорученням №І116575279 від 25 квітня 2017 року підтверджується переказ коштів до запитання на користь ОСОБА_1 згідно кредитного договору в сумі 20804,00 грн (а.с.8).

Із довідки щодо руху коштів по кредиту від 16 липня 2019 року видно, що за кредитним договором № надійшло на погашення кредиту 20700,00 грн, з яких списано річні проценти на суму 3043,57 грн, списано щомісячні проценти 10043,73 грн, списано частину кредиту на суму 7612,70 грн (а.с.13-14).

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином та у встановлені строки не виконала, чим порушила умови договору.

Станом на 26 червня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 квітня 2017 року становить 61028,09 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 27370,57 грн, прострочена заборгованість за відсотками 4496,25 грн, прострочена сума заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом) 18471,239 грн, сума заборгованості за пенею 10690,00 грн, що підтверджується розрахунком (а.с. 15).

26 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги №20190626, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 25 квітня 2017 року на суму 61028,09 грн, що підтверджується вказаним договором та витягом з реєстру боржників (а. с. 18-21).

Листом від 09 липня 2019 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» повідомив ОСОБА_1 про відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитним договором № від 25 квітня 2017 року на суму 61028,09 грн. та про необхідність сплати заборгованості на рахунок нового кредитора (а.с. 16).

ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" надіслало відповідачу повідомлення від 09 липня 2019 року з вимогою сплатити заборгованість за кредитом (а. с. 17).

Таким чином, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором № від 25 квітня 2017 року виконала частково, в період з 12 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року суми на погашення заборгованості сплачені не були. В подальшому відповідач виконувала умови договору, однак з починаючи з березня 2018 року тіло кредиту та щомісячні проценти, а з квітня 2018 року і відсотки сплачені не були, що видно з розрахунку заборгованості.

Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові, а також щодо відступлення права грошової вимоги.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «ЦФР»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Встановлено, що кредитним договором, укладеними між ОСОБА_1 і ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передбачені умови щодо розміру нарахування щомісячних і річних процентів, а також пені за прострочення виконання зобов`язань.

Як вказує відповідач у відзиві, умова договору про сплату щомісячних процентів (плати за управління кредитом) є несправедливою та суперечить ч.1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

За положеннями ч.5 ст. 11, в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору, частин 1,2,5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Така позиція викладена в постанові ВС від 27 грудня 2018 року по справі №695/3474/17.

Однак, встановлено, що відповідач із позовом до кредитора про визнання умов кредитного договору недійсним -не зверталась, таких доказів суду не надано.

Окрім того, підписана відповідачем заява на отримання кредиту від 25 квітня 2017 року, яка є частиною укладеного кредитного договору, не містить умов щодо нарахування плати за управління кредитом, а лише умови про нарахування щомісячних та річних процентів.

Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена із сукупною вартістю кредиту, щомісячними та річними процентними ставками по кредиту, погодилась із сумами, які необхідно сплачувати щомісячно за користування кредитом, що підтвердила своїм підписом у графіку платежів (а.с.6), тобто запропоновані умови надання кредиту її цілком влаштували та, проставивши підписи на заяві на отримання кредиту від 25 квітня 2017 року, в графіку платежів, остання підтвердила своє волевиявлення та згоду на отримання кредиту на умовах запропонованих фінансовою установою.

Як слідує із відзиву відповідача та підтверджується наданими позивачем довідкою про рух коштів по кредиту, відповідачем сплачувались кошти на погашення кредиту на користь кредитора, з чого слідує, що відповідач вважала укладеним кредитний договір між нею і ТОВ «ФК «ЦФР», умови якого вона до березня 2018 року виконувала.

Тому посилання відповідача на те, що вона не була належним чином повідомлена про сплату щомісячних процентів та її нарахування є несправедливими умовами договору, не знайшли свого підтвердження. В заяві на отримання кредиту від 25 квітня 2017 року та у графіку платежів, з якими відповідач була ознайомлена під підпис, чітко зазначені вище перелічені умови.

Щодо вимог про стягнення суми пені, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, за весь час користування кредитними коштами сплатила 20700,00 грн, заборгованість станом на 26 червня 2019 року складала 61028,09 грн. Тобто відповідачем порушувались взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Умовами кредитного договору, а саме пунктом 2 заяви на отримання кредиту передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів, внаслідок чого нарахування пені відбувається в розмірі 0,3 % від загальної суми прострочення.

Внаслідок неналежного виконання умов кредитних договорів та простроченням відповідача по повернення сум кредиту, кредитором була нарахована пеня, що відповідає умовам укладеного договору.

Таким чином, відповідачем та її представником не доведено неправомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентам та пені, а тому суд вважає доведеними факт наявності заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору від 25 квітня 2017 року в розмірі 61028,09 грн.

Щодо заперечення відповідача в частині неналежного повідомлення її про відступлення права грошової вимоги за кредитом, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору відступлення права вимоги №20190626 від 26 червня 2019 року права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 квітня 2017 року в сумі 61028,09 грн перейшло до позивача.

Статею ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В постанові ВСУ від 23 вересня 2015 року по справі №6-979цс15 суд дійшов правового висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Таким чином, неотримання повідомлення про відступлення права вимоги іншому кредитору не звільняє боржника від обов`язку виконання умов договору.

Встановлено, що після укладення договору відступлення права грошової вимоги №20190626 від 26 червня 2019 року, первісним та новим кредитором направлялись боржнику ОСОБА_1 відповідні повідомлення з вимогою сплатити виниклу заборгованість по кредиту на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Доказів про виконання зобов`язань за договором кредиту первісному кредитору відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом досліджені всі докази надані сторонами.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування щомісячних і річних процентів за користування кредитом та пені за порушення зобов`язань було передбачено умовами договору, укладеного між відповідачем та первісним кредитором, тому суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено порушення права кредитора на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду у вигляді судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 2102,00 гривні.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 627, 628, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № від 25 квітня 2017 року в сумі 61028 (шістдесят одна тисяча двадцять вісім) гривень 09 коп, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 27370 грн. 57 коп. сума заборгованості за відсотками 4496 грн. 25 коп, сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) 18471 грн 23 коп., сума заборгованості за пенею 10690 грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", код , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 16 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Алексєєв