Провадження №: 4-с/755/194/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про забезпечення скарги,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою за участю приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, стягувача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, скасування постанови про арешт майна. Свої вимоги мотивував тим, що 05 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/6501/15-ц, виданого 22 вересня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва. Однак заявник вважає, що стягувачем пропущено трирічний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника є неправомірними. У зв`язку з чим заявник просить визнати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна неправомірними, скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про відкриття виконавчого провадження № 65974966 від 05 липня 2021 року, скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про арешт майна боржника від 05 липня 2021 року.

Одночасно заявник просить забезпечити скаргу шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бережному Ярославу Вікторовичу вчиняти будь-які дії пов`язані з виконанням виконавчого провадження № 65974966.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Тобто, виходячи з норм, передбачених ч.1 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: заборони відповідачу вчиняти певні дії; заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

За таких обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про забезпечення скарги.

Керуючись п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про забезпечення скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна