Дата документу 07.09.2021
Справа № 334/3289/21
Провадження № 2/334/2693/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив :

Ухвалою суду від 14.07.2021 року позов публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення 5711,98 грн. залишено без розгляду.

16.07.2021 року через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до якої він просить стягнути з позивача на його користь 16 417,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести. В обґрунтування своєї заяви вказує на те, що між ним та адвокатом Старюком Віталієм Анатолійовичем укладено договір про надання правничої допомоги, і згідно із актом-описом №36 від 15.07.2021 року він має сплатити адвокату 16 417,50 грн.

Позивач заперечив проти задоволення заяви, вказав, що заявлена сума є надмірною у порівнянні зі складністю спору.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Проте, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не надав суду договору із адвокатом Старюком Віталієм Анатолійовичем. Натомість разом із відзивом до суду надано копію договору укладеного між адвокатом Старюком В.А. та клієнтом: « ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ».

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволені заяви про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи

Керуючись статтями 142, 260 ЦПК України, суд

ухвалив :

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін