КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8509/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/16166/20

16 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Невідомої Т.О.

- Борисової О.В.

при секретарях - Спеней О.С., Верес Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Задорожного Юрія Володимировича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Арапіної Н.Є., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» про стягнення доплати за суміщення посад та вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в:

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» про стягнення доплати за суміщення посад та вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 02 січня 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 42-К від 27 грудня 2018 року її було прийнято на посаду заступника начальника управління організаційно-розпорядчої роботи Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України». 10 січня 2019 року вона отримала повідомлення про скорочення посади яку вона займала та була ознайомлена з наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 2-к.

08 лютого 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 4-к скасовано наказ Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 2-к «Про скорочення штату працівників Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України».

11 лютого 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 5-К «Про переведення ОСОБА_1 на іншу посаду та скасування суміщення» її з 13 квітня 2019 року було переведено на посаду начальника управління організаційно-розпорядчої роботи.

28 лютого 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 5-П «Про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 » їй було доручено поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, виконання додаткової роботи за вакантною посадою заступник начальника управління підбору та розвитку персоналу з доплатою 100% від посадового окладу.

З 01 вересня 2019 року згідно наказу від 23 вересня 2019 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» №41-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції» їй було зменшено доплату за суміщення з 100% від посадового окладу до 50% від посадового окладу без попередження за два місяці.

01 листопада 2019 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 50-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції»їй булопоновлено доплату за суміщення в розмірі 100% від посадового окладу, проте перерахунку за період з 01 вереснчя 2019 року по 01 листопада 2019 року проведено не було.

Зазначає, що 02 березня 2020 року вона на ім`я в.о. Голови правління АТ "МГУ" подала заяву про зменшення до 25% надбавки до посадового окладу за виконання додаткової функції.

Вказує на те, що 04 серпня 2020 року їй було вручено повідомлення про заплановану зміну істотних умов праці, а саме звільнення від суміщення за посадою заступника начальника управління підбору персоналу АТ «Магістральні газопроводи України» з 04 жовтня 2020 року та надано наказ від 03 серпня 2020 року № 31-П «Про скасування суміщення посад ОСОБА_1 » для ознайомлення.

Зазначає, що вона була змущена подати заяву про звільнення за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Наказом № 17-К від 28 вересня 2020 року її з 02 жовтня 2020 року її було звільнено з посади начальника управління організаційно- розпорядчої роботи АТ «Магістральні газопроводи України» за власним бажанням. В зазначену наказі було зазначено виплатити їй вихідну допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку.

Звертає увагу суду, що між адміністрацією АТ «Магістральні газопроводи України» та трудовим колективом АТ «Магістральні газопроводи України» було укладено колективний договір на 2019-2020 року. Пунктом 3.6 вказаного колективного договору передбачено, що посади які зазначені у додатку № 9 Переліку посад АТ «Магістральні газопроводи України» та які мають загальний стаж роботи не менше трьох років і стаж роботи у Товаристві не менше шести місяців, у разі припинення трудового договору за ініціативою працівника в порядку с. 38 КЗпП України виплачується вихідна допомога в розмірі дванадцяти посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року. У п. 3 додатку № 9 до Колективного договору вказано наступні посади: начальники управлінь, заступники начальників управлінь, начальники відділів. Отже, займана нею посада начальника управління організаційно- розпорядчої роботи АТ «Магістральні газопроводи України» включена до переліку посад, при звільненні з яких передбачено право отримання вихідної допомоги у розмірі, встановленому у п. 3.6 Колективного договору. Загальний стаж її роботи в АТ «Магістральні газопроводи України»становить 21 місяць і 6 днів, а загальний стаж становить 18 років 4 місяці та 8 днів, що є більшим, ніж передбачено в п. 3.6 Колективного договору.

Вважає, що загальний розмір вихідної допомоги при звільненні, який відповідно до п. 3.6 Колективного договору підлягав сплаті їй при звільненні становить 682 863, 12 грн. Проте, згідно довідки про доходи АТ «Магістральні газопроводи України» від 02 жовтня 2020 року їй було виплачено лише 338 585, 94 грн. вихідної допомоги

Зазначає, що сума її заробітку на період з 01 серпня 2020 року по 01 жовтня 2020 року становить 122 371, 94 грн. У період з 01 серпня 2020 року по 01 жовтня 2020 року було 42 робочих дні, отже розмір середньоденної заробітної плати становить 2 913, 62 грн.

Звертає увагу, що повний розрахунок при звільненні мав бути проведений з нею 02 жовтня 2020 року, отже загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, станом на день звернення до суду з позовом становить 61 186, 02 грн.

З огляду на вище викладене просила суд, стягнути з АТ «Магістральні газопроводи України» на її користь доплату за суміщення посад у період з 01 вересня 2019 року по 01 листопада 2019 року в сумі 25 6633, 00, вихідну допомогу в сумі 344 277, 18 грн. та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 02 жовтня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Магістральні газопроводи України» про стягнення доплати за суміщення посад та вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 13 квітня 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Задорожний Юрій Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнято без повного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає висновок суду першої інстанції відносно того, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача доплати за суміщення посад не підлягають задоволенню, так як в матеріалах справи відсутні докази скасування, відміни чи визнання незаконним наказу АТ «Магістральні газопроводи України» від 23.09.2019 № 41- П є помилковим, оскільки наказом № 5- П від 28.02.2019 року «Про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 », з 01.04.2019 позивачу було доручено поряд з основною роботою суміщення посад заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу з доплатою 100% від посадового окладу.

В подальшому наказом від 23.09.2019 року № 41- П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «Магістральні газопроводи України» в новій редакції», позивачу з 01.09.2019 року було зменшено доплату за суміщення з 100% від посадового окладу до 50% від посадового окладу.

Зазначає, що доплата за суміщення посад, згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці», входить до структури заробітної плати і є додатковою платою працівника за працю понад установлені норми.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціалізацією, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці- систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших- працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Зазначає, що факт неповідомлення позивача про зміну діючих умов оплати праці у бік погіршення було визнано відповідачем АТ «Магістральні газопроводи України» та зазначено у відзиві на позовну заяву

Отже, вважає, що позивачка вправі вимагати у відповідача оплату праці за період вересень- жовтень 2019 року на попередніх умовах.

Вказує, що стосовно виплат вихідної допомоги суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що протоколом зборів трудового колективу АТ «МГУ» № 2/2020 від 29.09.2020 було внесено зміни до п. 3.6 Колективного договору, оскільки судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення не в повній мірі досліджено матеріали справи, невірно застосовано норми ст. 44 КЗпП, ст. 654 ЦК України, ст. 9,14 Закону України «Про колективні договори і угоди», що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що протокол від 29.09.2020 № 2/2020 зборів трудового колективу АТ Магістральні газопроводи України» є тим документом, що вносить зміни до Колективного договору, оскільки законодавством України, а саме ст. 9, 14 Закону України «Про колективні угоди», врегульовано, що колективний договір та зміни до нього вносяться у письмовій формі та скріпляються підписами сторін.

Зазначає, що матеріали справи не містять додаткової угоди до Колективного договору, якою було внесено зміни до п. 3.6 Колективного договору в частині виплати вихідної допомоги шляхом зменшення її розміру до 6 посадових окладів.

Стосовно відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зазначає, що суд першої інстанції безпідставно послався на те, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню,так як не встановлено затримки відповідачем виплат позивачці всіх належних сум при звільненні.

Зазначає, що позивачем було доведено наявність у відповідача заборгованості перед позивачем із належних при звільнені виплат, що складаються із доплати за суміщення посад у період з 01.09.2019 року по 01.11.2019 року в сумі 25 633, 00 грн. та вихідної допомоги в сумі 344 277, 18 грн.

07 червня 2021 року відповідач поштою направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволенння, а рішення Дніпровського рацйонного суду м.Києва від 24 березня 2021 року - без змін.Посилається на те, що висновки суду першої інстанції є обгрунтованими, відповідають встновленим дійсним обставинам справи, дослідженим в судовому засданнні доказам та вимогам матерального права.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Задорожний Юрій Володимирович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» Стрелець Владислав Олегович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 2 січня 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 42-К від 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 з 02 січня 2019 року було прийнято на посаду заступника начальника управління організаційно-розпорядчої роботи Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» (а.с. 14).

10 січня 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 2-к скорочено посаду заступника начальника управління організаційно-розпорядчої роботи (а.с. 15).

10 січня 2019 року ОСОБА_1 було ознайомлено з попередженням, з якого вбачається, що відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» від 10 січня 2019 року № 2-к, посада заступника начальника управління організаційно- розпорядчої роботи, яку обіймає ОСОБА_1, скорочується. (а.с. 16).

Наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 1-К від 10 січня 2019 року скорочено посаду начальника управління організаційно- розпорядчої роботи з 11 березня 2019 року. (а.с. 17)

08 лютого 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 4-к скасовано наказ Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 1 від 10 січня 2019 року «Про скорочення штату працівників Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» та наказ № 2-к «Про скорочення штату працівників Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» (а.с. 19).

11 лютого 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 5-К «Про переведення ОСОБА_2 на іншу посаду та скасування суміщення» ОСОБА_1 , заступника начальника управління організаційно- розпорядчої роботи переведено на посаду начальника управління організаційно- розпорядчої роботи з 13 квітня 2019 року з посадовим окладом 15 983, 00 грн. згідно штатного розпису, за її згодою. (а.с. 20, 21).

28 лютого 2019 року наказом Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 5-П «Про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 » дозволено ОСОБА_3 , заступнику начальника управління організаційно- розпорядної роботи, за її згодою, виконання поряд з її основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за вакантною посадою заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу з доплатою 100% від посадового окладу заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу у порядку суміщення посад без звільнення її від основної роботи з 01 квітня 2019 року. (а.с. 22).

23 вересня 2019 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» №41-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції» відповідно до п. 5 внесено зміни до наказу № 5-П від 28.02.2019 року «Про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 », а саме, встановлено доплату у розмірі 50 % від посадового окладу заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу у порядку суміщення посад (а.с. 23).

01 листопада 2019 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 50-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції відповідно до п. 5 внесено зміни до наказу № 5- П від 28.02.20198 року, а саме: установлено доплату у розмірі 100% від посадового окладу заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу у порядку суміщення посад. (а.с. 24).

02 березня 2020 року позивачем на ім`я в.о. Голови правління АТ "МГУ" подано заяву про внесення змін до наказу № 5-П від 28 лютого 2019 року про встановлення надбавки за суміщення професії заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу з доплатою 25 % від посадового окладу з 02 березня 2020 року (а.с. 25).

02 березня 2020 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 4-П «Про внесення змін до наказу № 5-П від 28.02.2019 року про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 » внесено зміни до наказу № 5-П від 28 лютого 2019 року, а саме: встановлено доплату у розмірі 25 % від посадового окладу заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу у порядку суміщення посад з 02 березня 2020 року (а.с. 26).

03 серпня 2020 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 31-П ОСОБА_1 , начальника управління організаційно- розпорядчої роботи від виконання додаткової роботи на умовах суміщення за посадою заступника начальника управління підбору та розвитку персоналу з 04.10.2020 року (а.с. 27).

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 було ознайомлено з повідомленням про заплановану зміну істотних умов праці.

02 жовтня 2020 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» №17-К позивачку звільнено з посади начальника управління організаційно-розпорядчої роботи за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 29-31, 32).

23 червня 2020 року між Акціонерним товариством «Магістральні газопроводи України» в особі в. о. Голови Правління Лісніченко О.П. з однієї сторони, та уповноваженим представник трудового колективу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» ОСОБА_1 укладено Колективний договір. (а.с. 33-43

Відповідно до п. 3.6. вказаного Колективного договору працівникам, посади яких зазначені в додатку № 9 «Переліку посад Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» та які мають стаж роботи не менше 3 років і стаж роботи у Товаристві не менше 6 місяців, у разі припинення трудового договору за угодою сторін в порядку ч. 1 ст. 36 КЗпП України або з ініціативи працівника в порядку ст. 38 КЗпП України виплачується вихідна допомога в розмірі дванадцяти посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року. Нарахування та виплати вихідної допомоги працівникам здійснюється за рахунок коштів товариства. (а.с. 37)

Відповідно до п. 3 Додатку № 9 до переліку посадових осіб Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» на яких розповсюджується п. 3.6. Колективного договору входять: начальники управлінь, заступники начальників управлінь, начальники відділів.

Протоколом зборів трудового колективу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 2/2020 від 29.09.2020 року було внесено зміни до колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», п. 3.6. викладено у такій редакції: Працівникам, посади яких зазначені в додатку № 9 «Перелік посад АТ «МГУ» та які мають загальний стаж роботи не менше 3 років і стаж роботи у Товаристві не менше 6 місяців, у разі припинення трудового договору за угодою сторін в порядку ч. 1 ст. 36 КЗпП України або з ініціативи працівника в порядку ст. 38 КЗпП України виплачується вихідна допомога в розмірі шести посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року. Нарахування та виплати вихідної допомоги працівникам здійснюється за рахунок коштів Товариства.

З виданої відповідачем довідки про доходи ОСОБА_1 від 02 жовтня 2020 року, при звільненні в жовтні 2020 року ОСОБА_1 було здійснено наступні виплати: фактично нарахована сума згідно контракту - 2 441,24 грн.; доплата за стаж в галузі -244,12, надбавка за інтенсивність - 292,95 грн.; доплата за суміщення оклад- 2 441,124 грн., компенсація за невикористані щорічні відпустки - 71 528,82 грн., вихідну допомогу в сумі 338 585,94 грн., всього було нараховано 415 534,31 грн., належить до виплати після утримання обов`язкових платежів- 334 505,12 грн.

Звертаючись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач не в повному обсязі провів з нею розрахунок при звільненні, а тому просила стягнути з відповідача на її користь доплату за суміщення посад у період з 01 вересня 2019 року по 01 листопада 2019 року в сумі 25 6633, 00, вихідну допомогу в сумі 344 277, 18 грн. та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 02 жовтня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Магістральні газопроводи України» про стягнення доплати за суміщення посад, суд першої інстанції посилався на те, що 23 вересня 2019 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 41-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в Акціонерному товаристві «Магістральні газопроводи України» в новій редакції» внесено зміни до наказу № 5-П від 28.02.2019 року «Про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 », а саме, встановлено доплату у розмірі 50 % від посадового окладу заступнику начальника управління підбору та розвитку персоналу у порядку суміщення посад. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження скасування, відміни чи визнання незаконним в судовому порядку наказу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 41-П від 23 вересня 2019 року Про затвердження і введення в дію штатного розпису в Акціонерному товаристві «Магістральні газопроводи України» в новій редакції», чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тому позовні вимоги в частині стягнення з Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» на користь ОСОБА_1 доплати за суміщення посад за період з 01 вересня по 01 листопада 2019 року у розмірі 25 633,00 грн. задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , з огляду на наступне.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

У статті 105 КЗпП України визначено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Суміщення професій (посад) - це виконання працівником на тому ж підприємстві поряд із основною роботою, встановленою його трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою).

У разі суміщення професій (посад): робота за другою посадою не відображається в табелі обліку використання робочого часу; друга посада залишається вакантною; для допущення працівника до роботи за суміщенням посад, за загальним правилом, достатньо подання заяви працівником та видачі керівником наказу про суміщення; окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у наказі про суміщення; оплата роботи за другою посадою на законодавчому рівні класифікується як надбавка до заробітної плати.

Суміщення професій (посад) дозволяється, як правило, в межах тієї ж категорії персоналу, до якої відноситься даний працівник. При виконанні робіт за суміщенням працівникові встановлюються доплати до основної заробітної плати.

Передумовою суміщення професій (посад) є наявність вакансії суміщуваної професії (посади) в штатному розписі.

Щодо питання оплати праці при суміщенні професій (посад) необхідно зауважити, що в обов`язковому порядку до звичайної заробітної плати працівника здійснюється нарахування відповідної доплати.

На відміну від роботи за сумісництвом, що оплачується пропорційно відпрацьованому часу, доплати при суміщенні професій (посад) встановлюються у фіксованих відсотках до тарифної ставки (окладу).

Розмір доплат встановлюється у колективному договорі підприємства або в іншому локальному акті, що регулює питання оплати праці (наприклад, положення про оплату праці). Чинне законодавство України не визначає конкретні розміри відповідних доплат для приватної (небюджетної) сфери.

Відповідно до умов п.4.9 Колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України»на 2019-2020 роки, встановлено та виплачуються працівникам Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» доплати і надбавки до тарифних ставок, посадових окладів працівників Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» ( додаток №3 до цього Колективного договору) та Положення про встановлення надбавок та доплат працівникам Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України»( додаток № 5 до цього Колективного договору.

Згідно п.1 додатку № 3 до вказаного Колективного договору, за суміщення професій ( посад) доплати одному працівнику максимальними розмірами не обмежуються і визначаються наявністю одержаної економії за тарифними ставками ( окладами) суміщуваних посад працівників.

Відповідно до умов п.3.6 Додатку № 5 до Колективного договору, яким є Положення про встановлення надбавок та доплат працівникам Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», доплата за суміщення професій ( посад) встановлюється на підставі наказу голови правління, або особою, що виконує його обов`язки. Доплата встановлюється за виконання працівником поряд з основною роботою , обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією чи посадою в Товаристві в основний робочий час.

Аналізуючи встановлені обставини справи, вимоги ст. 105 КЗпП України, умови Колективного договорута Положення про встановлення надбавок та доплат працівникам Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» ( додаток № 5 до цього Колективного договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки доплати за суміщення за період з 01 вересня 2019 року по 01 листопада 2019 року в сумі 25 633,00 грн. у зв`язку із зменшенням відповідачем у вказаний період доплати з 100 % до 50 % від посадового окладу, так як вказана доплата відповідно до умов Колективного договору встановлюється та змінюється на підставі наказу голови правління або особи, що виконує його обов`язки.

Судом встановлено, що відповідно до наказу в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 5-П «Про встановлення надбавки за суміщення професій ОСОБА_1 » від 28 лютого 2019 року, їй було доручено поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, виконання додаткової роботи за вакантною посадою заступник начальника управління підбору та розвитку персоналу з доплатою 100% від посадового окладу. З 01 вересня 2019 року згідно наказу в.о. голови правління Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» від 23 вересня 2019 року №41-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції» ОСОБА_1 було зменшено доплату за суміщення з 100% від посадового окладу до 50% від посадового окладу. 01 листопада 2019 року наказом в.о. голови правління Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 50-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції» ОСОБА_1 було поновлено доплату за суміщення в розмірі 100%.

З викладеного вбачається, що при встановленні та зміні вказаної доплати позивачці, відповідач діяв у відповідності до вимог Колективного договору, наказу від 23 вересня 2019 року №41-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ», яким ця надбавка позивачці була зменшена відповідачем зі 100% до 50 % від посадового окладу, позивачкою в установленому законом порядку вказаний наказ не оскаржувався, а тому суд позбавлений повноважень здійснювати за вказаний період донарахування і стягнення доплат у більшому розмірі, ніж визначено у цьому наказі.

01 листопада 2019 року наказом в.о. голови правління Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 50-П «Про затвердження і введення в дію штатного розпису в АТ «МГУ» в новій редакції» ОСОБА_1 було поновлено доплату за суміщення в розмірі 100%. 02 березня 2020 року вона на ім`я в.о. голови правління АТ "МГУ" подала заяву про зменшення до 25% надбавки до посадового окладу за виконання додаткової функції.

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про заплановану зміну істотних умов праці, а саме: звільнення від суміщення за посадою заступника начальника управління підбору персоналу АТ «Магістральні газопроводи України» з 04 жовтня 2020 року та надано наказ від 03 серпня 2020 року № 31-П «Про скасування суміщення посад ОСОБА_1 » для ознайомлення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Магістральні газопроводи України» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції посилався на те, що займана позивачкою посада начальника управління організаційно-розпорядчої роботи АТ "МГУ" передбачала право отримання вихідної допомоги у розмірі, встановленому у п.3.6 Колективного договору. Однак, судом встановлено, що протоколом № 2/2020 зборів трудового колективу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» від 29 вересня 2020 року внесено зміни до пункту 3.6 Колективного договору АТ «МГУ» на 2019 - 2020 роки та відповідно зменшено розмір вихідної допомоги, зокрема, при звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України до 6 посадових окладів зурахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року, або в розмірі6 місячного середнього заробітку на день звільнення (на вибір працівника).Отже, на момент звільнення позивачки з Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» у відповідності до Колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» на 2019 - 2020 роки з урахуванням рішення зборів трудового колективу від 29 вересня 2020 позивачка мала право на вихідну допомогу в розмірі 6 посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня 2020 року, яка була позивачці нарахована та виплачена відповідачем при звільненні у розмірі 338 585,94 грн. (а.с. 70). За встановлених обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки вихідної допомоги у розмірі ще 6 посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня 2020 року в сумі у розмірі 344 277,18 грн. Оскільки судом не встановлено затримки виплат відповідачем при звільненні позивачки всіх належних сум, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 жовтня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Колегія суддів вважає так висновки суду першої інстанції правильними, так як вони грунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказах та вимогам матеріального права, з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

З наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів достовірно встановлено, що 02 жовтня 2020 року наказом Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» №17-К позивачку ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління організаційно-розпорядчої роботи за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Згідно умов п.3.6 Колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» на 2019-2020 роки,прийнятого на загальних зборах колективу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» протоколу № 1/20 від 3 червня 2020 року, працівникам, посади яких зазначено в додатку №9 "Перелік посад АТ "МГУ" та які мають загальний стаж роботи не менше 3 років і стаж роботи у Товаристві не менше 6 місяців, у разі припинення трудового договору за ініціативою працівника в порядку статті 38 КЗпП України виплачується вихідна допомога в розмірі 12 (дванадцяти) посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року. Нарахування та виплата вихідної допомоги працівникам здійснюється за рахунок коштів Товариства.

У пункті 3 додатку № 9 до вказаного Колективного договору зазначено наступні посади: начальники управлінь, заступники начальників управлінь, начальники відділів.

Отже, займана позивачкою посада начальника управління організаційно-розпорядчої роботи АТ "МГУ" передбачала право отримання неї вихідної допомоги відповідно до вимог п.3.6 Колективного договору - в розмірі 12 (дванадцяти) посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року.

З протоколу зборів трудового колективу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 2/2020 від 29.09.2020 року вбачається, що рішенням зборів було внесено зміни до Колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», п. 3.6. викладено у такій редакції. Працівникам, посади яких зазначені в додатку № 9 «Перелік посад АТ «МГУ» та які мають загальний стаж роботи не менше 3 років і стаж роботи у Товаристві не менше 6 місяців, у разі припинення трудового договору за угодою сторін в порядку ч. 1 ст. 36 КЗпП України або з ініціативи працівника в порядку ст. 38 КЗпП України виплачується вихідна допомога в розмірі шести посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року. Нарахування та виплати вихідної допомоги працівникам здійснюється за рахунок коштів Товариства.

З урахуванням внесених змін доп.3.6 Колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» при звільненні ОСОБА_1 була виплачена відповідачем вихідна довомога в розмірі шести посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року в сумі 338 585,94 грн.

Доводи апеляційної скарги представника позивачки щодо неправильності висновку суду першої інстанції про те, що вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що протоколом зборів трудового колективу АТ «МГУ» № 2/2020 від 29.09.2020 було внесено зміни до п. 3.6 Колективного договору, оскільки судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення не в повній мірі досліджено матеріали справи, невірно застосовано норми ст. 44 КЗпП, ст. 654 ЦК України, ст. 9,14 Закону України «Про колективні договори і угоди», що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 97 КЗпП України, статті 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до статті 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 12 КЗпП України колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони.

Аналогічні за змістом норми містяться у статтях 1, 3 Закону України «Про колективні договори і угоди».

За змістом статті 3 Закону України «Про колективні договори і угоди», у редакції, чинній на час укладення колективної угоди, колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони.Сторонами колективних угод є сторони соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог.

Статтею 14 Закону України «Про колективні договори і угоди» встановлено, що зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою.

Отже, законодавець передбачив можливість внесення змін і доповнень до колективного договору виключного за згодою сторін. Сторонам колективного договору надана можливість встановити порядок (процедуру) внесення змін і доповнень до колективного договору.

Пунктом 1.7 колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» на 2019-2020 рік,визначено, що зміни до договору вносяться тільки за взаваємсною згодою сторін і, в обов`язковому порядку, у зв`язку із змінами чинного законодавчства, угод вищого рівня ( Генеральної, Галузевої) з питань, що є предметом договору. Сторона, яка ініціює внесення змін і доповнень до договору, письмово повідомляє іншу сторону про початок проведення переговорів ( консультацій) та надсилає свої пропозиції, що спільно розглядаються у з денний термін з дня їх одержання іншою стороною. Жодна зі сторін не може протягом строку дії Колективного договору в односторнньому порядку приймати рішення , що змінюють норми, положення Колективного договору або припиняють їх виконання.

З копії протоколу зборів трудового колективу Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України» № 2/2020 від 29.09.2020 року вбачається, що рішенням зборів було внесено зміни до Колективного договору Акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», п. 3.6. На вказаних зборах трудового колективу з порядком денним: 1. Про обрання голови та секретаря зборів трудового колективу АТ " ГУ"; 2. Про схвалення Колективного договору АТ " МГУ" в новій редакції із запропонованими змінами; 3ж Про наданння повноважень на підписання Колективного договору АТ " МГУ`були присутні 12 осіб із 13 працюючих, в тому числі і позивачка ОСОБА_1 , від якої, як від діючого представника трудового колективу АТ " МГУ", надійшла пропозиція про доповнення порядку денного зборів питанннями : Про обрання нового представника трудового колективу АТ " МГУ"; Про стан дотримання трудового законодавства на підпримємстві. Рішенням зборів новим представником трудового колективу АТ " МГУ" було обрано ОСОБА_4 . Таємним голосуванням було ухвалене наступне формулювання змін до колективного договору АТ " МГУ": Працівникам, посади яких зазначено в додатку №9 "Перелік посад АТ "МГУ" та які мають загальний стаж роботи не менше 3 років і стаж роботи у Товаристві не менше 6 місяців, у разі припинення трудового договору за угодою сторін в порядку ч.1 ст.36 КЗпП України ( з ініціативи органів товариства) або за ініціативою працівника в порядку ч.3 статті 38 КЗпП України виплачується вихідна допомога в розмірі 6 (шести) посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, дійсних на 01 січня поточного року, або в розмірі шестимісячного середнього заробітку на день звільнення ( на вибір працівника). Працівникам, яких було прийнято на роботу після 01 січня поточного року, вихідна допомога виплачується у розмірі 6 посадових окладів з урахуванням усіх надбавок та суміщення професій, встановленмх в місяці прийняття на роботу, або в розмірі шестимісячного серекднього заробітку на день звільнення ( на вибір працівника). Нарахування та виплата вихідної допомоги працівникам здійснюється за рахунок коштів Товариства.

Вказані зміни і доповнення до Колективного договору Акціонерного товариства " Магістральні газопроводи України " на 2019-2020 роки були підписані 29 вересня 2020 року виконуючим обов`язки голови правління О.П. Лісніченка та уповноваженим представником трудового колективу АТ " МГУ " Р.А. Гекалюк. Оригінал вказаних змін і доповнень до Колективного договору Акціонерного товариства " Магістральні газопроводи України " на 2019-2020 роки був наданий представником відповідача до суду апеляційної інстанції, був оглянутий судом та представнмком позивачки, його копія була долучена до матереріалів справи.

23 липня 2021 року предстаник позивачки адвокат Задорожний Юрій Володимирович подав до суду клопотання про призначення у даній справі судової технічної експертизи вказаних змін і доповнень до Колективного договору посилаючись на те, що дані зміни і доповнення не подавались представником відповідача до суду першої інстанції, в судовому засіданнні апеляційного суду 10 червня 2021 року представник відповідача зазначав, що жлдних угод до Колективного договору АТ " МГУ" на 2019-2020 р.р. в частині внесення змін до п.3.6 Колективного договору не укладалось, а тому у представника позивача виникли аргументовані сумніви що документ під назвою " Зміни і доповнення до Колективного договору АТ " МГУ" на 2019-2-20 роки від 29 вересня 2020 ррку було підроблено, а сам документ було виготовлено недавно.

Для проведення вказаної судової технічної експертизи документу необхідна згода власника даного документа - АТ "МГУ" на можливе пошкодження вказаного документу при його дослідженні експертами, а тому у розгляді справи 22.07.2021 року було оголошено перерву для наданння такої згоди відповідачем. В судовому засіданні 16.09.2021 року представник відповідача такої згоди товариства не надав. З огляду на відсутність такої згоди відповідача, колегією судів було відмовлено представнику позивачки у призначенні у даній справі судової технічної експертизи.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки вихідної допомоги в сумі 344 277,18 грн.

Згідно із частиною першою статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Статтями 116, 117 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З урахуванням наданих та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, так як відповідач при звільненні ОСОБА_1 здійснив з нею повний розрахунок.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою було доведено наявність у відповідача заборгованості перед позивачкою із належних при звільнені виплат, що складаються із доплати за суміщення посад у період з 01.09.2019 року по 01.11.2019 року в сумі 25 633, 00 грн. та вихідної допомоги в сумі 344 277, 18 грн. спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2021 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Задорожного Юрія Володимировича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Задорожного Юрія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий: Судді: