Справа № 760/376/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2021 року о суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В супровідному листі, до якого була долучена позовна заява у новій редакції, що були подані до суду 06.05.2021 року на виконання вимог ухвали від 19.01.2021 року залишення позовної заяви без руху, стороною позивача зазначено про допущення помилки у поданій раніше позовній заяві та у новій редакції позову відповідачем зазначено ОСОБА_2 .

Пред`явлений позов обґрунтовується тим, що позивач є одноосібним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири.

У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстровані також: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Проте, відповідач більше 15 років не проживає за місцем реєстрації, не підтримує спілкування з позивачем, а її реєстрація в зазначеній квартирі не дає в повній мірі реалізувати речові права позивача.

Факт того, що відповідач не проживає в квартирі, підтверджується відповідними актами про не проживання, показаннями свідків, квитанціями про оплату комунальних послуг, договором оренди квартири.

Зазначене свідчить про відсутність підстав у ОСОБА_2 користуватися квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим представник просить позбавити її права користування зазначеною квартирою.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

06.05.2021 року на виконання вимог ухвали від 19.01.2021 року представником позивача було подано лист та позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін, призначено судове засідання та залучено до участі у справі ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У судовому засідання представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦКУкраїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Положеннями статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (після укладення шлюбу з ОСОБА_3 , мала прізвище « ОСОБА_6 », яке змінила після його розірвання) є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.12.2002 року, посвідченого нотаріусом КМНО Дем`яненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1299, зареєстрованого в Бюро 20.12.2002 року за реєстровим №3353, що підтверджується інформаційною довідкою КВ-2021 № 8854 від 16.03.2021 року, наданою КП КМР «КМ БТІ».

За даними інформаційної довідки № 256991571 від 18.05.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані щодо права власності позивача на зазначену квартиру не внесені.

У зазначеній квартирі, окрім позивача, також зареєстровані, зокрема, з 06.03.2003 року її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка однак не проживає в ній, як зазначає сторона позивача, більше 15 років, а проживає зі своїм батьком - колишнім чоловіком позивача.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження викладених вище обставин стороною позивача надано копії актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.11.2019 року, від 01.02.2020 року, від 01.10.2020 року, підписані свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі не знаходяться її речі, на момент візиту в квартирі не перебувала та давно не з`являється за вказаною адресою. Також було надано договір оренди квартири від 17.11.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , та квитанції про сплату комунальних послуг.

Крім того, у судовому засіданні 06.09.2021 року в якості свідків були допитані ОСОБА_3 - колишній чоловік позивача, з якою наразі вони проживають разом, та ОСОБА_7 , які повідомили, що відповідач, яка є донькою позивача, ніколи не проживала у квартирі АДРЕСА_1 , та проживає весь час з батьком.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 як член сім`ї власника тривалий час, тобто, понад року, а за даними сторони позивача та свідків - ніколи фактично не проживала в квартирі АДРЕСА_1 , не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, підстав для збереження за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, відповідач є такою, що втратила право на користування квартирою, що належить на праві власності позивачу, але будучи зареєстрованою за її адресою порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 7Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 328, 334, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 840,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2021 року.

Суддя: