Ухвала

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 357/7646/19

провадження № 61-14697ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Пролісок», фермерського господарства «Дари ланів», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди, витребування земельних ділянок із чужого володіння та користування, внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» (далі - ПОСП «Сидори») звернулось до суду з позовом, в якому просило: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 12С

від 10 грудня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Пролісок» (далі - ФГ «Пролісок»), щодо земельної ділянки, кадастровий номер :04:010:0113, загальною площею 1,4255 га; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 12С від 10 грудня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Дари ланів» (далі - ФГ «Дари Ланів»), щодо земельної ділянки, кадастровий номер :04:010:0109, загальною площею 1,4255 га; скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:010:0113, загальною площею 1,4255 га, індексний номер: 44611749, від 14 грудня 2018 року та припинити право оренди ФГ «Пролісок» на земельну ділянку, кадастровий номер :04:010:0113, загальною площею 1,4255 га, що виникло на підставі договору оренди землі № 12С від 10 грудня 2018 року; скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:010:0109, загальною площею 1,4255 га, індексний номер: 44610312, від 14 грудня 2018 року та припинити право оренди ФГ «Дари Ланів» на земельну ділянку, кадастровий номер :04:010:0109, загальною площею 1,4255 га, що виникло

на підставі договору оренди землі № 12С від 10 грудня 2018 року; витребувати із незаконного володіння та користування ФГ «Пролісок»

на користь ПОСП «Сидори» земельну ділянку, кадастровий номер :04:010:0113, загальною площею 1,4255 га, розташовану у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та витребувати із незаконного володіння та користування ФГ «Дари Ланів»

на користь ПОСП «Сидори» земельну ділянку, кадастровий номер :04:010:0109, загальною площею 1,4255 га, розташовану у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; внести зміни до договору оренди землі № 37 від 09 вересня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПОСП «Сидори».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 23 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року клопотання ПОСП «Сидори», яке оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, про зупинення апеляційного провадження у справі задоволено.

Зупинено апеляційне провадження у справі № 357/7646/19 за позовом ПОСП «Сидори» до ОСОБА_1 , ФГ «Пролісок», ФГ «Дари ланів», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди, витребування земельних ділянок із чужого володіння та користування, внесення змін до договору оренди землі до набрання законної сили рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/3844/20.

28 серпня 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Згідно частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Вирішуючи питання про зупинення апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції встановив, що, відмовляючи у задоволенні позову у цій справі, суд першої інстанції виходив із того, що на момент прийняття державним реєстратором спірного рішення запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право оренди ПОСП «Сидори» на спірну земельну ділянку був скасований згідно з наказом Міністерства юстиції України № 728/5 від 15 березня 2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень».

Суд апеляційної інстанції встановив, що результат вирішення спору у справі № 357/3844/20 про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України, яким, зокрема, скасовано державну реєстрацію права оренди ПОСП «Сидори» на спірну земельну ділянку, впливає на встановлення істотних обставин у цій справі, має значення для вирішення питання про обґрунтованість позовних вимог, заявлених у цій справі.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що існує об`єктивна неможливість, розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі

№ 357/3844/20, яка станом на сьогоднішній день також перебуває на розгляді Київського апеляційного суду, суд апеляційної інстанції обґрунтовано використав право на тимчасове зупинення провадження у справі.

Правильність застосування судом апеляційної інстанції вищевказаних норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку

про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 рокує необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари ланів», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни

про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішень

про державну реєстрацію права оренди, витребування земельних ділянок

із чужого володіння та користування, внесення змін до договору оренди землі - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович