Справа № 184/7/21
Номер провадження 2/184/435/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4) до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 11.11.2011р. був укладений кредитний договір № 4846, відповідно до якого ОСОБА_1 було видано кредитну карту з лімітом овердрафту у сумі 5000 грн., який згодом було збільшено до 17143,31 грн. Згодом, 19.07.2016р. Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал». 21.12.2018р. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» змінило тип товариства з публічного на акціонерне. Оскільки відповідач не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином станом на 08.12.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 35488,70 грн., яка складається з: 8787,51 грн. - заборгованість за кредитом; 18129,55 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; 8571,64 грн. - штрафні санкції, яку позивач просить стягнути на свою користь.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав відзив, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Так, відповідач вказує на те, що банком всупереч договору та норм чинного законодавства було в односторонньому порядку змінено кредитний ліміт з 5000,00 грн. до 17143,31 грн. Крім того, було змінено в односторонньому порядку розмір процентної ставки та продовжена дія кредитного договору. Крім того, всупереч норм чинного законодавства банк продовжував нараховувати проценти після пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, тобто після 07.03.2018р.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст.16 даного Кодексу.

У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ст..13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст..174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Судом встановлено, що 11.11.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4846, відповідно до якого ОСОБА_1 було видано кредитну карту з лімітом овердрафту у сумі 5000 грн., який згодом було збільшено до 17143,31 грн.

Пунктом 3.2.7 умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування передбачено, що клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у розмірі, що є не меншим мінімального платежу.

Відповідно до п.3.2.8 умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, клієнт зобов`язаний щомісячно в повному обсязі сплачувати проценти за користування овердрафтом й несанкціонованим овердрафтом, нараховані штрафні санкції. А також погашати іншу заборгованість, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у відповідному розмірі.

Згідно п.4.2 умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, кредитування рахунку (надання кредиту у формі овердрафту) здійснюється шляхом дебатування рахунку на суму операцій, що здійснюється за рахунок коштів банку в межах встановленого ліміту та протягом строку користування овердрафтом.

Повне погашення кредиту (овердрафту) має бути здійснено не пізніше останнього дня строку користування овердрафтом, встановленого банком (п.4.4 умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договором № 4846 від 11.11.2011 року виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується даними, наведеними у розрахунку заборгованості за договором, які у повній мірі підтверджуються випискою по рахунку відповідача, яка є первинним бухгалтерським документом та належним доказом на підтвердження наявної заборгованості. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту, суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджується користування відповідачем наданими кредитними коштами, які своєчасно кредитодавцю повернені не були, що у сукупності із підписаним кредитним договором свідчить про обов`язок відповідача повернути отримані у тимчасове користування кредитні кошти.

За таких обставин, заявлена до стягнення позивачем заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором станом на 08.12.2020 рік у сумі 8787,51 грн. є обґрунтованою, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та підлягає стягненню у повному обсязі.

Щодо вимоги про сплату неустойки (пені), слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст..526,610,611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст..551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається із п.6.3 договору № 4846 укладеному між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 11.11.2011р., за повне або часткове прострочення виконання грошових зобов`язань за договором клієнт сплачує банку штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,49% від простроченої суми за кожен день затримки виконання.

Проаналізувавши наданий позивачем розрахунок заборгованості та перевіривши правильність здійснених позивачем нарахувань, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення заборгованості по пені у розмірі 8571,64 грн., а відтак такою, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за прострочення внесення платежів, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У відповідності до п.2.6, 2.7 договору, сторонами погоджена 0,0001 % при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту; 24% - при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту; 24% - за користування несанкціонованим овердрафтом.

Як вбачається із п.4.5 договору розрахунок процентів здійснюється щомісячно за фактичний строк користування овердрафтом протягом кожного розрахункового періоду, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 365 днів у році.

Згідно п.4.7 вказаного договору погашення заборгованості за овердрафтом , сплата процентів та штрафних санкцій, іншої заборгованості за договором здійснюється щомісячно в розрахункову дату, в порядку, передбаченому п.3.2.7, 3.2.8 договору. При цьому, якщо розрахункова дата припадає на неробочий день, то клієнт має здійснити поповнення рахунку у відповідній сумі у останній робочий день, що передує розрахунковій даті.

У відповідності до п.3.2.8 договору клієнт зобов`язаний щомісячно у повному обсязі сплачувати проценти за користування овердрафтом і несанкціонованим овердрафтом, нараховані штрафні санкції (за наявності), а також погашати іншу заборгованість, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у відповідному розмірі.

Виходячи із наведеного сторонами погоджено фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами, які відповідач повинен був сплачувати у розмірах та строки, визначені договором.

Водночас суд враховує, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/116534/13-ц (провадження № 14-15цс18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця, нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Отже, позивач має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року, справа №643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18, від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 р., № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно ст.. 611 ЦК України, після того, як кредитор написав боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем 07.03.2021р. на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) про негайне погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 29 001,44 грн. в строк до 14.03.2018р.

Таким чином, банк безпідставно продовжував нараховувати відповідачу відсотки за кредитним договором після 14.03.2018р.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в цій частині сумі 8388,37 грн., тобто строком до 14.03.2018р.

На підставі викладеного, зважаючи на норми чинного законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, тобто з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 35 305,43 грн., яка складається із: 8787,51 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18129,55 грн. заборгованість за відсотками; 8388,37 грн. пеня.

Водночас, заперечення відповідача щодо неправомірності зміни банком кредитного ліміту в сторону збільшення з 5000 грн., який погоджений сторонами у п.2.3. договору, суд оцінює критично, оскільки такі твердження спростовуються умовами укладеного між сторонами договору, зокрема у п.1, 2 та 11 якого зазначено, що позичальник просить встановити кредитний ліміт у сумі 50 000 грн., при цьому надаючи право банку в односторонньому порядку змінювати ліміт овердрафту, повідомивши про це клієнта у спосіб, визначений у п.11 договору, у тому числі і шляхом усного повідомлення по телефону.

Також не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи посилання відповідача на невідповідність застосованої позивачем процентної ставки умовам договору, оскільки судом з урахуванням первинних документів здійснено перевірку правильності проведених позивачем нарахувань, які у повній мірі відповідають сумі процентів, які заявлені позивачем до стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 95, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул..Андріївська, 4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 35 305 (тридцять п`ять тисяч триста п`ять) грн.. 43 коп., яка складається із: 8787,51 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18129,55 грн. заборгованість за відсотками; 8388,37 грн. пеня.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул..Андріївська, 4, м. Київ, 04070) судовий збір в сумі 2091,14 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.09.2021р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова