Ухвала

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 752/417/21

провадження № 61-14494ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Дмитра Анатолійовича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Д. А., в якій, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Д. А. про арешт коштів боржника від 04 грудня 2020 року

у виконавчому провадженні № 57390854; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Кушніренка Д. А. про оголошення у розшук автомобіля від 30 листопада

2020 року у виконавчому провадженні № 57390854; зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Д. А. надати детальний розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням № 57390854, який довести до відома боржника.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 квітня

2021 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Д. А. задоволено частково.

Зобов`язано Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби

у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти з оголошення у розшук легковий автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , згідно з постановою про оголошення у розшук автомобіля від 30 листопада 2020 року за виконавчим провадженням № 57390854.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

27 серпня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року, якою залишено без змін ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 16 квітня 2021 року, і направити справу на новий розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції Українита пункті 7 частини третьої статті 2 ЦПК України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбаченістаттями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження

і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб,

що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України,

цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

У відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судами встановлено, що у відповідності до виконавчого листа Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2013 року (виконавче провадження за яким відкрито 11 жовтня 2018 року № 57390854) справа № 2-30/2008,6/250/51/13, стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника за період з 17 липня

2007 року по 04 лютого 2009 року 3 175, 28 грн та стягнуто 1/3 частку мінімальної заробітної плати щомісячно, у розмірі 201, 60 грн, до досягнення дитиною повноліття або зміни розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно розрахунку заборгованості за виконавчим листом Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області № 2-30/2008,6/250/51/13

від 25 березня 2013 року, станом на 01 січня 2021 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість у сумі 63 425, 31 грн.

Встановивши, що державним виконавцем періодично надавалися боржнику щомісячні розрахунки заборгованості, а також обізнаність ОСОБА_1 про непогашену суму заборгованості, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги у частині про скасування постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Д. А. про арешт коштів боржника від 04 грудня 2020 року у виконавчому провадженні № 57390854 та зобов`язання надати детальний розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням № 57390854.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судами норм Закону України «Про виконавче провадження»

й ЦПК України, правильність застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції вказаних норм права не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Дмитра Анатолійовича - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович