22-ц/804/2398/21
2-1931/2009

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року місто Маріуполь

справа № 2-1931/2009

провадження № 22-ц/804/2398/21

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Мальцевої Є.Є., Попової С.А.,

секретар судового засідання Грішко С.В.

сторони:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»,

заінтересовані особи Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Пустовойт Т.В. від 21 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

22 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» (далі ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН») звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

Заява мотивована тим, що 14 серпня 2009 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалено заочне рішення у справі №2-1931/2009 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором №94PVN-05-06 від 24 травня 2006 року в розмірі 109 527,67 грн.

11 листопада 2020 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» укладено договір відступлення права вимоги №1, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №94PVN-05-06 від 24 травня 2006 року.

Того ж дня між ТОВ «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» та ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги за реєстровим №1422, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №94PVN-05-06 від 24 травня 2006 року.

Заявник просив замінити сторону стягувача з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області №2-1931/2009 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №94PVN-05-06 від 24 травня 2006 року в розмірі 109 527,67 грн .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» про заміну сторони стягувача відмовлено.

Суд першої інстанції, виходив з того, що зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони стягувача протягом необмеженого строку означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Заявником до суду не надано доказів того, що виконавчий документ пред`являвся первісним стягувачем до примусового виконання та було відкрито виконавче провадження, отже, у суду відсутні передбачені ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України підстави для вирішення питання про зміну сторони стягувача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

05 серпня 2021 року заявник ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити судове рішення про задоволення заяви про зміну сторони стягувача.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що в заяві про зміну сторони стягувача від 10 червня 2021 року заявник посилався на норми ч. 5 ст. 442 ЦПК України та просив змінити сторону стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Звернення із заявою про заміну сторони це одна з гарантій своєчасного та повного виконання судового рішення, право на яке набуло ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШ», як правонаступник первісного кредитора, та яке не можливо реалізувати без зміни сторони стягувача у виконавчому листі.

Доводи інших учасників справи

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники процесу не скористались.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Попова С.А.

Ухвалою апеляційного суду від 17 серпня 2021 року апеляційна скарга ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» залишена без руху, заявнику запропоновано сплатити судовий збір у сумі 2 270 грн.

Ухвалою апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

24 травня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №94PVN-05-06, за яким банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 13 800 доларів США до 20 травня 2026 року. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 травня 2006 року банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки.

31 липня 2009 року у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

14 серпня 2009 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалено заочне рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» сума непогашеного кредиту за кредитним договором у розмірі 100 664,16 грн, нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом 4 015,70 грн, пеня на суму несплачених відсотків та непогашеного кредиту 3 733,66 грн, судовий збір 1 084,14 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн, а усього стягнуто 109527,67 грн.

15 вересня 2009 року за заявою представника ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» останньому видано копію рішення суду та два виконавчих листи про примусове виконання вищезазначеного судового рішення.

11 листопада 2020 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» укладено договір відступлення права вимоги №1, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №94PVN-05-06 від 24 травня 2006 року.

Того ж дня між ТОВ «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» та ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги за реєстровим №1422, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №94PVN-05-06 від 24 травня 2006 року.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявник просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з положеннями статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII (аналогічні положення закріплені у частині 2 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2009 року за заявою представника ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» останньому видано копію рішення суду та два виконавчих листи про примусове виконання вищезазначеного судового рішення, проте відсутні відомості про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV), в редакції чинній на час ухвалення заочного рішення 14 серпня 2009 року, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання в протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 2-1931/2009 сплинув у вересні 2012 року.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що заміна сторони (стягувача) виконавчого провадження неможлива, якщо заява була подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, а доводи апеляційної скарги в цій частині вважає необґрунтованими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII (аналогічні положення закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом..

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII, пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 р. у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 р. у справі № 5/128, від 21.08.2020 р. у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і процесуальному сенсах.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та судове рішення апеляційної інстанції не надано.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.

Керуючись ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач О.М. Пономарьова

Судді Є.Є. Мальцева

С.А. Поповакст>