ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 628/1906/20

провадження № 22-ц/818/2845/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Гришиної А.О.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіпоть Ірини Григорівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року в складі судді Волчек О.О.,

у с т а н о в и в:

В травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (далі - ТОВ «Харківгаз Збут») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Позовні вимоги, з урахуванням уточнень, мотивовані тим, що ТОВ «Харківгаз Збут» з 01 липня 2015 року відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП України) від 21 травня 2015 року № 1588 здійснює постачання природного газу побутовим споживачам Харківської області. ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання на підставі типового договору, опублікованого ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року. Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. За даними Оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 . Відповідно до довідки про заборгованість, відповідач сплачує за користування природним газом не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01 червня 2018 року 2018 року по 30 червня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 45974,26 грн, пеня - 25,04 грн, 3 % річних - 2142,47 грн та 3938,57 грн інфляційних втрат.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харківгаз Збут» заборгованість в зазначеному розмірі в судовому порядку.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа призначалась до слухання на 12 січня 2021 року та на 04 лютого 2021 року, однак позивач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки до суду не надав, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду.

18 лютого 2021 року Кіпоть Ірина Григорівна - представник ТОВ «Харківгаз Збут» подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не повідомлявся належним чином про судове засідання, призначене на 12 січня 2021 року, доказів отримання ТОВ «Харківгаз Збут» судової повістки на цей день матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 ухвалу суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що в травні 2020 року ТОВ «Харківгаз Збут» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року по справі відкрито провадження та призначене судове засідання на 21 вересня 2020 року на 09 год. 00 хв.

21 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 02 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

02 грудня 2020 року ТОВ «Харківгаз Збут» направило до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на цей день, посилаючись на запроваджений на території України карантин, у заяву з чим

розгляд справи відкладено на 12 січня 2021 року.

12 січня 2021 року розгляд справи відкладено на 04 лютого 2021 року у зв`язку заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та неявкою в судове засідання позивача.

Судові повістки про виклик до суду на судові засідання, призначені на 02 грудня 2020 року та на 04 лютого 2021 року, направлялась 30 листопада 2020 року та 15 січня 2021 року ТОВ «Харківгаз Збут» електронною поштою на адресу (а. с. 73, 99).

Відповідно до частини першої 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься у статті 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За умовами частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункта 3 частини першої ст.257 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: 1) належне повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; 2) позивач повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки; 3) від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, який належним чином повідомлений про розгляд справи, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

В матеріалах справи відсутні данні про вручення судових повісток ТОВ «Харківгаз Збут» на судові засідання, призначені на 02 грудня 2020 року, на 12 січня 2021 року та на 04 лютого 2021 року.

Оскільки, ТОВ «Харківгаз Збут» не було належним чином повідомлений про розгляд справи, призначеної на 02 грудня 2020 року, на 12 січня 2021 року та на 04 лютого 2021 року, висновок суду першої інстанції про те, що позивач повторно не з`явився в судове засідання 04 лютого 2021 року без поважних причин є передчасним, оскільки матеріали справи не містять відомості (зокрема, повідомлення про вручення повістки в електронному вигляді) про належне сповіщення позивача про дату, місце і час судового засідання, в якому було постановлено ухвалу суду про залишення позову ТОВ «Харківгаз Збут» без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» задовольнити.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський