ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року

м. Харків

Справа № 641/197/20

Провадження № 22-ц/818/4935/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката - Ципліцького Дмитра Олеговича на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року, постановлене суддею Онупко М.Ю., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Харківській теплові мережі», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом після уточнення якого просила стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди завданої залиттям квартири 95248,80 грн., витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження та товарознавчого дослідження в розмірі 8226,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 20000 грн., відшкодування вартості сплаченої електричної енергії в розмір 930,05 грн., касовий збір за сплату експертних досліджень в розмірі 37,02 грн., інфляційні втрати за період з 27.11.2019 року по день винесення рішення суду, що станом на 03.04.2020 року становить 7372,26 грн., 3% річних за період з 27.11.2019 року по день винесення рішення суду, що станом на 03.04.2020 року становить 1009,90 грн., витрати на поштові відправлення в розмірі 91,50 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є власником двокімнатної квартири загальною площею 48,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає вона та її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 27.11.2019 року з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 сталося залиття її квартири, та у вказаний час в квартирі нікого не було. Актом обстеження КП «Жилкомсервіс» дільниця № 23 від 27.11.2019 року було встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 була несправність згону контргайки діаметром 16 мм перед рушникосушником в квартирі АДРЕСА_4 . На момент обстеження в квартирі АДРЕСА_2 наявні сліди залиття, а саме на стелі та стінах, сліди течії з люстри, на підлозі сліди залиття, відшарування шпалер площею 2 кв.м. В коридорі на стелі та стінах наявні мокрі сліди залиття, з плафону протікання води. У ванній кімнаті на стелі та стінах наявні сліди течії води. В туалеті на стелі водоемульсійне покриття, наявні мокрі сліди залиття, та вбачається крапельне протікання. На стелі кухні пінопластові плити мокрі, по стінам та з люстри протікання води. В коморі на стелі та стінах вапняне покриття, вбачаються вологі сліди залиття. В результаті аварійної ситуації залиті особисті речі та меблі.

Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 14/8ЕД-19 від 03.03.2020 року матеріальна шкода складає 79450 грн., а також відповідно до товарознавчого висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса матеріальна шкода становить 15798,80 грн. Також посилаючись на положення ст. 625 ЦК України просила стягнути з відповідача індекс інфляції за період з 27.11.2019 року по 03.04.2020 року, тобто за 129 днів в розмірі 7372,26 грн. (129/30*1,8%*95248,80 грн.), 3% річних за період з 27.11.2019 року по 03.04.2020 року, тобто за 129 днів в розмірі 1009,90 грн. (3%*129/365*95248,80 грн.).

Крім того, позивачка зазначила, що внаслідок залиття її квартири, вона разом з батьками, була вимушена деякий час проживати в антисанітарних умовах. Також у зв`язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки вона була змушена збирати документи, листуватися з установами, складати акти та звіти, що призвело до моральних страждань та психоемоційних перевантажень, а тому вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, вказала, що відповідач ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_5 , власником вказаної квартири була його мати ОСОБА_5 , згідно до договору купівлі-продажу № Н1-226 від 23.08.1995 року, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідач є єдиним спадкоємцем вказаного нерухомого майн, а також зобов`язаний належно доглядати та утримувати його, що відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 22.07.2019 року по справі № 761/14579/16.

Враховуючи вищевикладене, позивачка ОСОБА_2 була вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 79358 грн. 80 коп., витрати на проведення експертних досліджень в розмірі 8226 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., а всього 92584 грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 925 грн. 85 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ципліцький Д.О. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що залиття квартири позивачки сталося за відсутності його вини, оскільки воно виникло з незалежних від нього причин. Крім того, ОСОБА_1 не мешкав та не був зареєстрований у квароирі АДРЕСА_4 , а також не був її власником на той час.

Також позивачкою не надано доказів на підтвердження дати придбання майна, та його стану на момент залиття, висновки експертизи ґрунтуються виключно на поясненнях позивача ОСОБА_2 . Також позивачем не надано достовірних даних щодо стану самої квартири до дати аварії, проведення капітального ремонту квартири, а тому відсутні підстави вважати, що відставання від стін керамічної плитки, відшарування шпалер, злущення фарби та лаку сталося внаслідок залиття, а не внаслідок їх тривалої експлуатації.

З приводу вимог позивача про стягнення на її користь моральної школи зазначив, що позивачем не додано доказів на підтвердження будь-яких страждань, медичних документів тощо.

Також, вказав, що згідно висновку експертного дослідження Харківського НДЕКЦ МВС України від 03.03.2020 року № 14/8ЕД-19 вбачається, що не встановлено причинно-наслідковий зв`язок ушкоджень заподіяних внаслідок залиття квартири АДРЕСА_6 , що узгоджується з раніше наданими ним поясненнями, з приводу відсутності його вини у вищевказаному залитті.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені в суді першої інстанції судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачами на виконання свого процесуального обов`язку надано належні і факт залиття квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Останнім не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям приміщення позивача, заподіяна не з його вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять. Посилання відповідача на те, що не з його вини відбулось залиття квартири позивачки є необґрунтованими та недоведеними.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування вартості сплаченої електричної енергії в розмір 930,05 грн., касового збору за сплату експертних досліджень в розмірі 37,02 грн., інфляційних втрат за період з 27.11.2019 року по день винесення рішення суду, що станом на 03.04.2020 року становить 7372,26 грн., 3% річних за період з 27.11.2019 року по день винесення рішення суду, що станом на 03.04.2020 року становить 1009,90 грн., витрат на поштові відправлення в розмірі 91,50 грн. судом встановлено, що такі вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, не обґрунтовані позивачем, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, врахувавши характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачки, завданих пошкодженням її майна, керуючись принципами співмірності, розумності та справедливості, дійшов висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції судова колегія також бере до уваги, приписи ст. 1166 ЦК України якими передбачені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду , та що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Матеріали справи та посилання апеляційної скарги доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 не містять.

Квартира АДРЕСА_6 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2000 року реєстраційний № НОМЕР_1 , записано у реєстрову книгу за № П-3-24281 17.02.2000 року (а.с. 21-23 т. 1).

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 16.01.2020 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_7 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу № Н1-226 від 23.08.1995 року, який зареєстрований в ХМБТІ 28.08.1995 року за № П-3-8350, власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_5 (а.с. 137-138 т.1).

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 25.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 139 т.1).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 209444632 від 19.05.2020 року підтверджується, що даних про власника квартири АДРЕСА_5 не зазначено (а.с. 252 т.1).

Відповідно до листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори № 27.07.2020/П № 1745/01-16 від 03.08.2020 року вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена спадкова справа № 77П/2020, з заявою про прийняття спадщини від 29.01.2020 року звертався ОСОБА_1 , який є сином спадкодавця, та який мешкав на момент подачі заяви за адресою: АДРЕСА_7 . Інших заяв про прийняття/відмови від спадщини у матеріалах спадкової справи немає (а.с. 57 т. 2).

Як вбачається з акту від 27.11.2019 року комісія у складі інженера дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» Карамзіна Л.А., майстра дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» Крюковой Т.В., заступника головного інженера Слобідської філії КП «ХТМ» Полуніна М.В., слюсаря дільниці № 3 КП «ХТМ» ОСОБА_6 , за зверненням мешканців квартири АДРЕСА_6 , при обстеженні було встановлено: в квартирі АДРЕСА_2 на момент обстеження в кімнаті на стелі і стінах вбачаються мокрі сліди залиття, наявні сліди течії з люстри, на підлозі (лінолеум) сліди залиття водою, вбачається відшарування шпалер площею 2 кв.м. В коридорі на стелі та стінах наявні мокрі сліди залиття, з плафону протікання води. У ванній кімнаті стеля підвісна, на стелі та стінах наявні сліди течії води. В туалеті на стелі водоемульсійне покриття, наявні мокрі сліди залиття, та вбачається крапельне протікання. На стелі кухні пінопластові плити мокрі, по стінам та з люстри протікання води. В коморі на стелі та стінах вапняне покриття, вбачаються вологі сліди залиття. В результаті аварійної ситуації залиті особисті речі та меблі. Висновки комісії: залиття виникло із вище розташованої квартири АДРЕСА_4 у зв`язку із несправністю згону контргайки діаметром 16 мм перед рушникосушником, мешканцю квартири АДРЕСА_2 рекомендовано вирішувати питання з залиттям з вище розташованої квартири АДРЕСА_4 шляхом переговорів або в судовому порядку (а.с. 27 т.1).

Крім того, відповідно до висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса за результатами товарознавчого дослідження № 28562 від 17.03.2020 року розмір матеріальної шкоди завданої власнику пошкодженого майна, пошкодженого в результаті впливу вологи, зазначеного в заяві та наданого на дослідження на 05.02.2020 року становить 15798,80 грн., та вартість проведеного дослідження складає 4710 грн. (а.с. 168-182 т. 1).

Згідно до висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 14/8ЕД-19 від 03.03.2020 року розмір матеріальної шкоди (в тому разі ринкова вартість матеріалів та послуг будівельників по ремонтам квартири, спеціалістів для усунення наслідків залиття 27.11.2019 року), спричиненої власнику квартири АДРЕСА_6 , яка розташована на другому поверсі, внаслідок залиття з квартири АДРЕСА_4 , сусідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на лютий 2020 року складає 79 450 грн. Встановити причинно-наслідковий зв`язок виявлених ушкоджень сподіяних внаслідок залиття квартири АДРЕСА_6 від 27.11.2019 року не надається можливим з причин, викладених в дослідницькій частині. Вартість проведеного дослідження складає 3516 грн. (а.с. 183-188, 207 т. 1).

З урахуванням того, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, то якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 як син померлої ОСОБА_5 , яка була власником квартири АДРЕСА_5 є спадкоємцем першої черги, що також не заперечується самим відповідачем у відзиві на уточнену позовну заяву.

Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України).

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 та у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16-ц, від 04 червня 2020 року у справі № 760/16793/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 355/340/17-ц.

За таких обставин, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши акт про залиття квартири та висновок експертного дослідження, обставини та тривалість часу, протягом якого позивач вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив частково позовні вимоги.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 381, 382,384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката - Ципліцького Дмитра Олеговича залишити без задоволення.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 15 вересня 2021 року.