Номер справи 220/1942/20
Номер провадження № 2/220/83/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Яненко Г.М.

при секретарі Демішеві А.О.

за участю адвоката Король Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Король Т.В. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Вимоги позивача мотивовано тим, що відповідач, орендар за договором оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,2326 га кадастровий номер :01:001:0933, земельна ділянка площею 0,54 га кадастровий номер :01:001:1000 яка розташована на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва систематично не сплачує орендну плату, чим порушує її право орендодавця.

Ухвалою від 03 грудня 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року підготовче судове засідання закрито. Справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання відповідач, представник відповідача не з`явилися, сповіщені належним чином, представник відповідача адвокат Дурач А.О. подав до суду клопотаня про розгляд справи без його участі та участі відповідача.

Представник позивача адвокат Король Т.В. позовні вимоги підтримала, подала до суду відповідь та в засіданні пояснила, що 11.05.2010 р. сторони уклали договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу строком на 49 років належну йому земельну ділянку площею 6,6933 га кадастровий номер :01:001:0933, земельну ділянку площею 0,54 га кадастровий номер :01:001:1000. Коштів на виконання договору оренди позивач від відповідача не отримував. Перша виплата, яку він здійснив особисто за даним договором була після звернення позивача до суду в 2020 році в розмірі 5000 грн. В 2018 році коли позивач почав висловлювати обурення стосовно не виплати орендної плати за договором, мати відповідача, яка можливо виконувала обов`язки бугалтера пообіцяла поступово виплатити заборгованість за спірним договором, а в подальшому, здійснювати поточні розрахунки вчасно. Оскільки сума заборгованості утворилась досить велика, вона пообіцяла, що погашати буде частинами. На виконання вказаної домовленості в 2018 році нею було виплачено позивачу 12000 за період 2010 рік-2013 рік, в 2019 році за період 2014 рік-2017 рік. В 2020 році мати відповідача померла, а тому виплати орендної плати за 2018-2019 роки за спірним договором не відбулося. Лише після звернення позивача до суду, відповідачем особисто було запропоновано отримати орендну плату за 2020 рік. При отриманні вказаних коштів відповідач попередив, що сплатить йому заборгованість за попередні роки, лише за умови, якщо він відкличе свою позовну заяву з суду. Крім того, обставини щодо не виплати орендної плати підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від. 16.04.2021 року № 266. Згідно вказаного документу відомості по доходи позивача за період 2018-2020 роки отримані від відповідача відсутні. Відповідачем не надано жодного доказу про належне виконання ним умов договору та сплату орендної плати.

Представником відповідача подано до суду відзив в якому він зазначав, що у рахунок майбутнього придбання земельного паю відповідачем було сплачено позивачу під час укладання договору оренди 8000 грн. Потім, зрозумівши у 2018 році, що позивач передумав продавати йому землю, відповідачем у рахунок орендної плати було сплачено 12000 грн. в 2018 році, в 2019 році 12000 грн. у 2020 році - 5000 грн., тобто сумарно було сплачено 29000 грн., що не спростовується та підтверджується позивачем у самій позовній заяві. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є дружиною позивача, була свідком домовленості між позивачем та матір`ю відповідача, яка пообіцяла, що сплатить заборгованість, яка утворилася, але частинами, оскільки сума велика. В 2019 році вона передала її чоловіку заборгованість по 2017 рік, а 2020 році побіцяла розрахуватися повністю, однак в 2020 році померла, а тому розрахунку так і не відбулося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, судом встановлено:

На підставі державного акта на землю серія ЯЖ № 298158 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,2326 га кадастровий номер :01:001:0933, земельна ділянка площею 0,54 га кадастровий номер :01:001:1000 яка розташована на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.13).

11.05.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі на строком на 49 років. Порядок виплати орендної плати врегульовано п. 11. вказаного договору. (а.с.34-39).

25.05.2010 р. вказаний договір було зареєстровано Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру, про що в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04-10-149-00001 (а.с. 35).

Нормативна грошова оцінка ділянки кадастровий номер :01:001:0933, площею 6,6933 га станом на 2011 складала 58985 грн. 94 коп., за2012-2014 роки 10579,31 грн., 2015 р. - 129370 грн. 56 коп., 2016-2018 роки 155244,67 грн, що вбачається з відповіді Держгеокадастра від 30.11.2020 р. (а.с. 20). Згідно відповіді держгеокадастру від 22.01.2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:1000, площею 0,5393 га станом на 2011-2014 роки складає 3847,47 грн., станом на 2015 рік складає 4805,49 грн., станом на 2016-2018 роки складає 5766,59 грн., станом на 2019-2020 роки складає 6624,02 грн. (а.с. 51).

Відповіді на запит адвоката Король Т.В. від 12.11.2020 року (а.с. 17), який отримано відповідачем 17.11.2020 року, щодо нарахування орендної плати, сплати податків за спірним договором та виплати орендної плати відповідачем надано не було. Вказані відомості відповідачем до суду, також надано не було. Разом з цим згідно відомостей про суми нарахованого доходу ОСОБА_1 від 16.04.2021 року №266 відомості про доходи від орендної плати отримані від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за спірним договором відсутні (а.с.71).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач фактично отримував кошти від матері відповідача, яка не є стороною договору та доказів того, що остання перебувала в трудових відносинах з відповідачем та діяла від його імені, на виконання зобов`язань за спірним договором, суду також надано не було. Відповідно вказане не звільняло відповідача від виконання свого обов`язку щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати позивачу.

З часу укладання сторонами договору оренди належних позивачу земельних ділянок, тобто з 11.05.2020 р., відповідачем своєчасно не вносилась орендна плата за користування земельними ділянками. Твердження відповідача, що ним було сплачено позивачу під час укладання договору оренди 8000 грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Визнання позивачем фактичного виконання відповідачем зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2010-2017 роки не спростовує висновків суду про несвоєчасність сплати орендної плати відповідачем та фактичної систематичності такого як у 2018, 2019 роки, так і за попередні роки. Несвоєчасність сплати орендної плати з урахуванням підстав для розірвання договору оренди землі, за її наслідками, дорівнюється несплаті орендної плати, з наступних мотивів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Частиною 3 статті 12, статтями 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.93 ЗК України та ст.1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької і іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з положеннями ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст.792 ЦК України, ст.2 ЗУ "Про оренду землі").

Згідно зі ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства… Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.13, ч.1 ст.14 ЗУ "Про оренду землі").

За приписами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача, відповідачем не надано, доказів своєчасного виконання своїх обов`язків по сплаті орендної плати в передбаченому договором або законом порядку відповідачем не надано.

В свою чергу, часткове погашення боргу у 2018, 2019 роках, та пізніше після звернення позивача до суду у 2020 році свідчать про перервання строку позовної давності згідно з ч.1 ст. 264 ЦК України, отже, згідно з ч.3 ст. 264 ЦК України такий строк розпочався заново і підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду немає.

При даних обставинах, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,10,49,76-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 6,6933 га кадастровий номер :01:001:0933, площею 0,5393 га кадастровий номер :01:001:1000, розташовані на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 11.05.2010 року укладений між ОСОБА_2 , як орендарем та ОСОБА_1 , як орендодавцем та зареєстрований 21.05.2010 року у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру, про що в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04-10-149-00001.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Яненко