ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 2009/1/2012

провадження № 22-ц/818/1038/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року в складі судді Буніна Є.О.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду з заявою про заміну первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Заява мотивована тим, що рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 01 липня 2013 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кредитпромбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», стягнута заборгованість за кредитним договором № 7832/06/08-А від 20 лютого 2008 року у розмірі 164340, 19 грн. 19 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір купівлі продажу майнових прав № 949/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 7832/06/08-А від 20 лютого 2008 року. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив замінити ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки останнє є правонаступником стягувача за кредитним договором № 7832/06/08-А.

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні заяви про зміну первісного стягувача на його правонаступника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції вирішено питання про заміну первісного стягувача на його правонаступника за його відсутність, він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Вказав, що Договір купівлі-продажу майнових прав № 949/К та Додаток № 1 не містять пункту на підтвердження того, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 7832/06/08-А від 20 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ним. Зазначив, що копія Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № 949/К не є належними та допустимими доказами, оскільки не посвідчені печаткою ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, судом першої інстанції не досліджено акт передачі Кредитного портфелю та реєстрів боржників.

26 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

ПАТ «Дельта Банк» ухвалу суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Так, за правилами частин другої-шостої статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам справи судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу 26 жовтня 2020 року та задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну первісного стягувача на його правонаступника, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Проте відомості щодо отримання ОСОБА_1 судової повістки на 26 жовтня 2020 року матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції постановив 26 жовтня 2020 року ухвалу у відсутності ОСОБА_1 без будь-яких доказів його належного повідомлення про судове засідання, на що звертає увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ІЦПК України).

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Щодо суті спору, то судова колегія зазначає таке.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 01 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 7832/06/08-А від 20 лютого 2008 року у розмірі 164340, 19 грн.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 13 листопада 2015 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2009/1/2012, провадження № 2/618/1/13, виданого на підставі заочного рішення Дворічанського районного суду від 01 липня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 949/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» передало у власність ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло у власність майнові права, які визначені у вказаному договорі, у тому числі право вимоги заборгованості за договором кредиту № 7832/06/08-А.

Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Оскільки факт переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги на підставі Договору 949/К підтверджується належними доказами, заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина першої статті 376 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що Договір купівлі-продажу майнових прав № 949/К та Додаток № 1, не містить пункту на підтвердження того, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 7832/06/08-А від 20 лютого 2008 року, не заслуговують на увагу, оскільки у Додатку № 1 зазначено боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 7832/06/08-А від 20 лютого 2008 року (а. с. 77).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що копія Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № 949/К не посвідчений печаткою ТОВ «Вердикт Капітал», суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки копії Договіру купівлі-продажу майнових прав № 949/К та Додатку № 1 прошиті, пронумеровані, скріплені печаткою ТОВ «Вердикт Капітал» та завірені підписом Генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковським О.В. (а. с. 91 (на звороті).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих документах з виконання рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 01 липня 2013 року у справі № 2009/1/2012, а саме замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текс судового рішення складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський