Справа № 946/3381/20
Провадження № 2/946/372/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги та разом із батьком на час відкриття спадщини не проживав. Ще за життя свого батька з його слів позивач був певен, що батько усе своє майно заповів сину ОСОБА_3 , у зв`язку із чим позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, в подальшому ОСОБА_1 дізнався про відсутність заповіту. Тому у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі №360/2014, заведеній 09.09.2014 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 на належну по спадщині частку будь-якого спадкового майна, яке належало ОСОБА_5 , та на частку будь-якого спадкового майна, що залишилось після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , спадкоємцем за законом після якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права. Постановою державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. від 14.09.2019 року, вихідний №1164/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 на належну по спадщині частку будь-якого спадкового майна, яке належало ОСОБА_5 , та на частку будь-якого спадкового майна, що залишилось після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , спадкоємцем за законом після якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , який не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно було протягом шести місяців із дня смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин, оскільки він не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та являючись спадкоємцем першої черги за законом, був впевнений, що батько заповів усе своє майно відповідачу - ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Крім того, позивач пояснив, що у 2012-2013 роках батько повідомив йому, що все своє майно заповідає старшому сину ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Згідно до відзиву на позовну заяву від 01.12.2020 року, представник відповідача зазначає, що знання чи незнання про існування заповіту або його відсутність з боку позивача не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12.07.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 7).

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме з цього часу починається шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та в установлений законом строк, відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №628559768 від 11.12.2020 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Постановою державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. від 14.09.2019 року, вихідний №1164/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 на належну по спадщині частку будь-якого спадкового майна, яке належало ОСОБА_5 , та на частку будь-якого спадкового майна, що залишилось після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , спадкоємцем за законом після якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , який не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно було протягом шести місяців із дня смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця першої черги ОСОБА_1 про відсутність заповіту на відповідача не є поважною причиною пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 .

Інших причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачем наведено не було.

Приймаючи до уваги, що поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем не доведено достовірними доказами, в задоволенні позовних вимог про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар