СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20165/21

пр. № 2-о/759/1612/21

16 вересня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

за участю заявниці ОСОБА_1 ;

представника заявниці ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що її колишній чоловік - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з червня 2021р. зловживає спиртними напоями та застосовує щодо неї та їх малолітнього сина психологічне та фізичне насильство.

Так, 15.08.2021р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 зі своїм знайомим зустрів її з сином на подвір`ї школи, де навчається син, і почав вимагати гроші. Отримавши відмову, він почав її душити та заламувати руки, а його знайомий почав заламувати руки малолітньому сину і погрожувати, що вони вб`ють маму, якщо та не віддасть грошей.

ОСОБА_3 постійно чекає на неї та сина під будинком, погрожує фізичною розправою, у зв`язку з чим вона неодноразово викликала поліцію. 17.08.2021р. та 30.08.2021р. з урахуванням існування загрози їх життю та здоров`ю поліцією виносились термінові заборонні приписи стосовно неї та малолітнього сина ОСОБА_4 на 2 доби.

Крім того, ОСОБА_3 постійно їх переслідує, пише в месенджерах повідомлення, в яких містяться погрози та образи. Постійно телефонує її та синові, внаслідок чого дитина боїться виходити з дому.

Також, заявниця зазначає, що оскільки ОСОБА_3 постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то існують обґрунтовані ризики настання більш тяжких наслідків для її психічного та фізичного здоров`я.

Посилаючись на викладене, заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

1)заборонити наближення на 300 м до місця проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 та інших місць частого відвідування;

2)заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та її малолітнім сином ОСОБА_4 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і черех третіх осіб;

3)заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та її малолітнього сина, якщо вони за власним бажанням перебуваються у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та у будь-який спосіб спілкуватись з ними.

У судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Заінтересована особа - ОСОБА_3 до суду не прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 - тітці заявниці (а.с. 31-33). Зацікавлена особа - ОСОБА_3 є колишнім чоловіком заявниці, шлюб з яким розірвано рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 1.06.2018р. (а.с. 7). Згідно довідки Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, ОСОБА_1 14.08.2021р. зверталась зі скаргами на ОСОБА_3 щодо домашнього насильства, внаслідок чого з ним було проведено профілактично-роз`яснювальну роботу та складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 10). 17.08.2021р. та 30.08.2021р. Святошинським УП ГУНП у м. Києві у зв`язку із вчиненням ОСОБА_3 домашнього насильства було видано тимчасові заборонні приписи (а.с. 8-9). З роздруківки телефонних повідомлень вбачається висловлювання ОСОБА_3 образ та погроз на адресу заявниці (а.с. 11-22, 30). Дані докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазнають від ОСОБА_3 психологічного та фізичного насильства. Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Суд вважає, що наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви та за письмовими клопотаннями доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці, можливість їх задоволення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування, визначених законом. Також судом приймаються до уваги та проведено оцінку ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 та їх малолітнього сина ОСОБА_4 як осіб, постраждалих від домашнього насильства в сім`ї.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини а саме: вчинення домашнього насильства зокрема у формі очікування під будинком в нетверезому стані, біля школи, в якій навчається дитини та за місцем проживання, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, та їх спільної дитини, тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

1)заборонити наближення на 300 м. до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 та інших місць частого відвідування;

2)заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і черех третіх осіб;

3)заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебуваються у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та у будь-який спосіб спілкуватись з ними.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави. Копію рішення направити до Святошинського районного відділу поліції ГУ НП України в м. Києві для взяття на профілактичний облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 , моб. телефон НОМЕР_1 ). Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів.

Суддя Т.В. Кириленко