Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2021 Справа №607/9584/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Комар Р. В.

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить належна померлому 1/4 частина земельної ділянки, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 . Вона ( ОСОБА_1 ) є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 , оскільки інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Однак, звернувшись у нотаріальну контору з метою оформлення своїх спадкових прав, постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому ОСОБА_2 частку земельної ділянки, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності, без визначення часток, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин, покликаючись на те, що частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, та, оскільки в нотаріальному порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на 1/4 частку спірної земельної ділянки, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак, її представник адвокат Семененко С.М. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, ухваливши судове рішення у підготовчому судовому засіданні.

Від відповідача Байковецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, у заяві також вказано, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимо заявлених ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом установлено:

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 08 серпня 2013 року Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, земельна ділянка, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:1166 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Також, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 7733456, сформованим 08 серпня 2013 року стверджується, що земельна ділянка, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:1166 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №128 Виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, яким 20 жовтня 2020 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки №94, виданої 27 травня 2021 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Байковецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті, за вказаною адресою також була зареєстрована дружина померлого ОСОБА_1 .

Як убачається із, наданих на запит суду, матеріалів спадкової справи №309/2020, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_2 , у встановлений законом строк позивачка ОСОБА_1 звернулася у Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

26 травня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 , зокрема на 2/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Шляхтинською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області 18 червня 2001 року та інша 1/5 частка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване у реєстрі за №2-449.

Також, 26 травня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2-452, на належну померлому ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 1,699 га для особистого селянського господарства території, що розташована на території Шляхтинецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:0180.

Крім цього, 26 травня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0427 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:1135, яка розташована у с. Шляхтинці, Тернопільського району, Тернопільської області. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №2-453.

При цьому, 26 травня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1258/02-31, якою відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1166, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності, без визначення часток.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 Земельного кодексу України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15.

Згідно ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом установлено, що за життя ОСОБА_2 не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 25 листопада 1972 року Лозівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області, актовий запис №33.

Як слідує із матеріалів спадкової справи №309/2020, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_2 та стверджується постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №1258/02-31 від 26 травня 2021 року, крім позивачки ОСОБА_1 інші спадкоємці з метою оформлення спадкових прав у нотаріальну контору не зверталися.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:1166 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відтак, померлому ОСОБА_2 належала 1/4 частка вказаної земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 уже набула права власності на належну померлому ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який розташований на спірній земельній ділянці, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, визначивши, що частка померлого ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1166, що знаходиться по АДРЕСА_1 , становить 1/4 частку та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1166, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 200, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1166, що знаходиться по АДРЕСА_1 , становить 1/4 частку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,2007 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1166, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 14 вересня 2021 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району, Тернопільської області, адреса місцезнаходження вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області, .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка