Ухвала

15 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 308/7980/18

провадження № 61-10977ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської місцевої прокуратури та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської місцевої прокуратури та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що перебуваючи з 13 березня 2014 року у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000495 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України та з 27 березня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000621, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України) він вимушений був багаторазово звертатися до керівництва Ужгородської місцевої прокуратури та прокуратури Закарпатської області, які здійснюють процесуальне керівництво та нагляд за ходом проведення відповідних кримінальних проваджень, в намаганні спонукати їх до належного виконання обов`язків. Також він неодноразово з метою адміністративного впливу на прокурорів місцевої прокуратури, щодо їхньої бездіяльності, звертався до керівника та керівного складу прокуратури Закарпатської області з метою спонукати їх до здійснення заходів, передбачених нормативно-правовими актами щодо посилення заходів управлінського впливу, як вищестоящого органу на організацію діяльності місцевої прокуратури, посилаючись на те, що дії керівника та окремих прокурорів Ужгородської місцевої прокуратури призводять до перебування його в якості потерпілого протягом більше чотирьох років, чим погіршили його життєвий устрій, а тривале очікування правомірних наслідків негативно впливає на його стан здоров`я. Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2016 року № 308/11651/16-к за фактом самоусунення від процесуального керівництва визнано протиправну бездіяльність прокурорів Ужгородської місцевої прокуратури. Натомість керівник та процесуальний прокурор Ужгородської місцевої прокуратури, в невиправдано нахабний по відношенню до нього спосіб, ігноруючи виконання резолютивної частини судового рішення Ужгородського міськрайонного суду в справі № 308/11651/16-к, на його неодноразові звернення на особистих прийомах, на яких він наполягав на якісному виконанні з їх боку, крім своїх безпосередніх обов`язків, виконати судове рішення, отримував інформацію, що все відбувається виключно в межах норм процесуального законодавства. 14 березня 2017 року відчувши свою незахищеність та зневажливе ставлення до себе з боку суб`єктів владних повноважень, їх відверте нехтування правовими нормами, діючими в Україні, що безпосередньо спричинило йому значні психічні страждання, принизило його людську гідність і змушує його протягом тривалого часу почувати себе приниженим і зганьбленим, він звернувся особисто із листом, у відповідності до наданих йому Конституцією України прав, які визначені в преамбулі Закону України «Про звернення громадян» до Генерального прокурора України. Генеральна прокуратура України скерувала його лист до Закарпатської обласної прокуратури, з метою вжиття заходів адміністративного впливу з їх боку, на виправлення негативних обставин, що склалися та продовжують перебувати відносно нього, щодо протиправних дій (бездіяльності) службових осіб Ужгородської місцевої прокуратури. В свою чергу управлінський апарат Закарпатської обласної прокуратури проігнорував вимоги Генеральної прокуратури та викладену в його листі інформацію, при цьому повністю самоусунувся від створення законодавчо закріплених механізмів (процедур) по забезпеченню можливості відновлення його прав і свобод, що змусило його звернутися до Закарпатського окружного адміністративного суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів, які порушені виключно державним органом, який перебуває на забезпеченні платників податків, з метою захисту прав та законних інтересів громадян. 15 лютого 2018 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 807/523/17, в якому визнав протиправними дії та бездіяльність прокуратури Закарпатської області. Таким чином протиправні дії (бездіяльність) органів прокуратури Закарпатської області, які нівелювали його право на ефективний засіб юридичного захисту, чим примушують його протягом більше чотирьох років перебувати в якості потерпілого від кримінального правопорушення, встановлені судовими актами.

Вказував, що моральна шкода, якої він зазнав внаслідок протиправної поведінки державного органу в особі Ужгородської місцевої прокуратури та прокуратури Закарпатської області, і продовжує зазнавати полягає у несприятливому впливі на його особистість, викликану нав`язливим відчуттям усвідомлення, що суб`єкт владних повноважень спрямовує свою діяльність не на захист його прав та законних інтересів, а навпаки проти нього, громадянина України, людини з інвалідністю, створюючи своїми протиправними діями (бездіяльністю) перешкоди в досягненні ним бажаного результату, та, взагалі побудови правової держави в Україні. Перебування під впливом негативних відчуттів та втрати надії на справедливість, викликану суб`єктом владних повноважень поза розумний сумнів як наслідок призвели до виникнення у нього емоційних, психологічних і нервових зривів, що призвело до каліцтва, про що свідчить набуття позивачем інвалідності другої групи внаслідок перебування його у стані, в якому почастішали ліквородимачні кризи, при яких зростає внутрішньочерепний тиск і прогресують патологічні процеси, виникнення психічних змін, що примушує його, для бодай незначного покращення самопочуття до тривалого лікування в неврологічних відділах різних медичних закладів, постійно перебувати під наглядом лікаря. Одночасно прямий вплив протиправної дії (бездіяльності) органів прокуратури викликав у нього постійне переслідування відчуттям, що він не в змозі відновити свій попередній стан на гідне отримання пенсійного забезпечення, втрачаючи кожен день у місяць починаючи з грудня 2013 року кошти у розмірі близько 1 000,00 грн, що порушує його життєвий устрій з усіма пов`язаними з цим негативними наслідками, які зокрема проявляються у душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, зокрема, у зв`язку з довготривалими законними сподіваннями на отримання свого майна (пристойного пенсійного забезпечення), у приниженні з боку правоохоронного органу його честі та гідності, а також ділової репутації. Сума моральної шкоди у 800 000,00 грн обумовлена також тим, що на теперішній час йому потрібна кваліфікована правнича допомога адвоката або групи адвокатів, яким він довіряє в залежності від різних обставин складності, які вже виникли та можуть виникати при захисті його порушеного права, яке не спроможний захистити призначений для відповідних дій державний орган в особі прокуратури. При цьому йому необхідна сума в грошовому еквіваленті із розрахунку, що правова допомога досвідченого адвоката якому він зможе довірити свою справу коштує 400,00 грн за одну годину надання послуг. Крім того, з метою відновлення свого попереднього стану, наскільки це можливо, йому необхідно звертатись до вузькопрофільних спеціалістів в області неврології та психіатрії, із можливим виїздом за кордон, на що потрібно за найскромнішим підрахунком мінімум 5 000,00 євро, що складає по курсу Національного банку України 155 000,00 грн. Також він позбавлений можливості задовольняти свої потреби та потреби своєї родини належним чином, одночасно примушений витрачати свій особистий час та додаткові кошти, пов`язані з його зусиллями, спрямованими на з`ясування та виявлення випадків протиправної поведінки органів прокуратури по відношенню до себе.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 31 травня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

У червні 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 травня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2021 року касаційна скарга залишена без руху для уточнення підстав касаційного оскарження. Надано строк для усунення недоліків.

У визначений строк ОСОБА_1 подано матеріали на усунення недоліків, зокрема нова редакція касаційної скарги, в якій заявник зазначив, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, без урахування правових висновків, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 638/6363/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 761/29966/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник зазначає, що судами порушено норми процесуального права, зокрема не надано належної оцінки доказам у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської місцевої прокуратури та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 травня 2021 року.

Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 308/7980/18.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик