Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2021 Справа №607/9822/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 посвідчений 07.12.2018 року секретарем Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Шмігель М.Ю. зареєстрований за №64. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом майна ОСОБА_3 являються його сини: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Позивач в шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини та Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 243/2019 після померлого ОСОБА_3 . Йому стало відомо, що 07.12.2018 р. ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів відповідачу ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Острівської сільської ради Тернопільського району Шмігель М.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 64. Вважає, що цей заповіт складений з порушенням вимог закону і є недійсним. Звертає увагу, що із змісту заповіту слідує, що: «Заповіт підписано гр. ОСОБА_2 в моїй присутності, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено». Отже, заповіт від імені ОСОБА_3 підписав не ОСОБА_3 а ОСОБА_2 . Тому, стверджує, що спірний заповіт не відповідає внутрішній волі ОСОБА_3 . Тому, вважає, що є підстави для визнання вказаного заповіту недійсним.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Звертає увагу, що ОСОБА_3 за життя посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів йому. До смерті батька він опікувався ним, а позивач не бажав приймати будь-якої участі у догляді. Про посвідчення такого заповіту батько повідомив усіх родичів, в тому числі і позивача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року суд ухвалив призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинити. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року у зв`язку із надходженням висновку експерта провадження по справі відновлено.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 19 липня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову.

Представник Острівської сільської ради в судове засідання не з`явився, сільський голова звернувся до суду із заявою проводити справу у його відсутності (а.с.54).

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 23.10.2019 р. (а.с.9).

Відповідно до заповіту від 07 грудня 2018 року, який посвідчений секретарем Острівської сільської ради Шмігель Мартою Юріївною 07 грудня 2018 року, ОСОБА_3 на випадок смерті все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те, на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_2 .

Як видно з висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1563/1564/20-22 від 09.06.2021 року за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів підписи від імені ОСОБА_3 у двох примірниках заповіту від 07 грудня 2018 року, посвідченого секретарем Острівської сільської ради Шмігель М.Ю., та підпис навпроти запису №64 від 07.12.2018 у реєстрі для реєстрації і нотаріальних дій Острівської сільської ради (всього 3 підписи) виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до їх виконання та використання технічних засобів відтворення. Підпис у примірнику заповіту зі спадкової справи, укладеного від імені ОСОБА_3 та посвідченого 07.12.2018 секретарем Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Шмігель М.Ю., зареєстрованому в реєстрі за № 64, виконано ОСОБА_3 . Підпис у примірнику заповіту з Острівської сільської ради, укладеного від імені ОСОБА_3 та посвідченого 07.12.2018 секретарем Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Шмігель М.Ю. (зареєстрованому в реєстрі за № 64), а також підпис від імені ОСОБА_3 навпроти запису № 64 у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Острівської сільської ради виконано ОСОБА_3 .

Згідно довідки Острівської сільської ради від 30.05.2019 року №625 на момент смерті ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_1 , на реєстраційному обліку перебував сам.

Після смерті ОСОБА_3 Тернопільською районною нотаріальною конторою заведена 29 червня 2020 року спадкова справа 243/19. За матеріалами спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_2 , який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом 29 червня 2019 року та ОСОБА_1 , який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2020 року у справі №607/5079/20, суд ухвалив позов ОСОБА_2 до Острівської сільської ради, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинку (загальною площею 52,9 м.кв.) з надвірних побудовами та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов до задоволення не підлягає, зважаючи на таке.

Відповідно до статтей 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача.

Вимоги до форми заповіту встановлені статтею 1247 ЦК України, відповідно до якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем, а якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3,5,6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною першою статті 225 ЦК України встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (часина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, заповіт ОСОБА_3 від 07.12.2018 року складений у письмовій формі із зазначенням дати та часу, особисто підписаний заповідачем, посвідчений секретарем Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, як уповноваженою на вчинення такої нотаріальної дії особою органу місцевого самоврядування. Текст заповідального розпорядження складено від першої особи, що свідчить про складання заповіту особисто заповідачем. Заповіт власноручно підписано заповідачем у присутності секретаря сільської ради, який в свою чергу вчинив нотаріальну дію щодо посвідчення поданого йому заповіту, як передбачено частиною другою статті 1248 ЦК України.

Особистий підпис заповідача у заповіті свідчить про його вільне волевиявлення та відповідність його волі розпорядження про призначення спадкоємцем за заповітом. Справжність підпису від імені заповідача у заповіті підтверджено висновком експерта. При цьому вимоги про внесення відомостей про заповіт до Спадкового реєстру виконано.

Суд відхиляє покликання позивача в позовній заяві на помилкове зазначення особою, яка посвідчувала заповіт в засвідчувальному написі ініціалів ОСОБА_3 як « ОСОБА_2 », оскільки наявність формальних помилок при складанні заповіт не свідчить про його недійсність та не спростовує презумпцію правомірності цього правочину (подібні висновки викладені у постанові ВС від 20 травня 2019 року у справі №522/904/16-ц).

Тому, суд доходить висновку, що оспорюваний заповіт складено та посвідчено з дотриманням вимог законодавства, а позивачем не доведено належними доказами підстав його недійсності.

Призначення ОСОБА_2 спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. Волевиявлення заповідача було вільним і зміст заповіту щодо призначення відповідача спадкоємцем майна відповідало його внутрішній волі.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить остаточного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 до задоволення не підлягають.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 18, 76-83, 89, 95, 141, 247, 258, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 моб. тел. НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 АДРЕСА_3 РНОКПП;

Острівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області 47728, Тернопільська обл. Тернопільський р-н с. Острів, вул. Кордуби, 63 тел..

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк