Справа № 296/7984/21
УХВАЛА

Іменем України

"15" вересня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною від 28.08.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №3718, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до Акціонерного товариства «Банк Форвард», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 10, офіс 91.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника, яким може бути його місце проживання, місцем роботи, місцем отримання пенсії та/або місцем знаходження його майна.

Позивач у позовній заяві зазначає, що виконавчі дії щодо звернення стягнення заборгованості проводяться за місцем розташування КП «Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А.Кочерги Житомирської обласної ради».

При цьому, будь-яких доказів, що за місцем розташування КП «Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А.Кочерги Житомирської обласної ради» знаходить майно позивача, або це є місцем роботи позивача та здійснюється стягнення із заробітної плати, не надано.

У позовній заяві позивач зазначає адресу свого місця проживання: АДРЕСА_1 , проте, будь-яких доказів фактичного місця проживання позивача за вказаною адресою матеріали справи також не містять.

З доданої до позовної заяви копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2021р. вбачається, що адресою боржника є: АДРЕСА_2 (на даний час вул. Святого Йоана Павла ІІ), що на території Богунського району м.Житомира.

Отже, позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що саме на території Корольовського району м. Житомира вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на території Корольовського району м. Житомира; звернення стягнення на заробітну плату/пенсію/стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території Корольовського району м. Житомира; накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місце знаходження на території Корольовського району м. Житомира тощо).

Оскільки позивачем не надано доказів стосовно того, що на території Корольовського району м. Житомира проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження №66642674 з примусового виконання виконавчого напису №3718, тому на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі відсутні підстави для висновку про підсудність позовної заяви Корольовському районному суду м.Житомира.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія паспорта позивача ОСОБА_1 , з якої вбачається, що зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача є: АДРЕСА_3 .

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд до Попільнянського районного суду м. Житомирської області за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача, що також є місцем виконання рішення (виконавчого напису) .

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного, справа підлягає передачі за належною підсудністю до Попільнянського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст. ст. 27,31,32,258,259,260,261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Попільнянського районного суду Житомирської області.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. Й. Адамович