КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року місто Київ.

Справа 752/14669/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11594/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Суддя-доповідач Желепа О.В.

суддів Кравець В.А., Шкоріної О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року (ухвалене в складі судді Колдіної О.О., інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої державі,-

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої державі в розмірі 27108,99 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до результатів дослідження окремих питань фінансове господарської діяльності від 11 лютого 2020 року, позивачу стало відомо про факт механічних пошкоджень ендоскопічної камери, 3MOS, TEKNO САМ 3100HD.

Відповідно до Договору між Головним центром та ТОВ «ВІАС ПЛЮС» № 182-19 від 08.04.2019 року, було придбано ендоскопічна камера 3MOS, TEKNO САМ 3100HD з відео захватом, PAL, без об`єктиву 754-3910 НD - об`єктив з масштабуванням для САМ 3300 HD F= 16-34 мм, та інше обладнання по ціні з ПДВ у розмірі 963 000,00 гривень.

Дана камера, у відповідності до паспорту була введена в експлуатацію 14.05.2019 р.

Відповідно до «Акту технічного огляду» від 29.10.2019 року ПП «НЕКТАР» встановлено, що внаслідок падіння камери на підлогу відбулось механічне пошкодження C-mount кріплення та виконання ремонтних робіт на території України неможливе. В той час як ПП «НЕКТАР» Авторизаційним листом від 12.03.2019 року №005 підтверджує свою адресу в м. Києві та функціонування сервісного центру за адресою: 03062, м. Київ, вул. Чистяковського, 2-А, офіс 429, в якому вказана інформація щодо гарантійного та післягарантійного обслуговування.

Відповідно до наказу начальника Головного центру №118-АГ від 17.06.2020 р., враховуючи наявність в діях майора медичної служби Миколи ВИЛИВКА ознак правопорушення, передбаченого ст.ст.3, 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» було притягнуто майора медичної служби Миколу ВИЛИВКА ) до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку - фактурі від 12.06.2020 року №СФ-0000088 у розмірі 29100,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто грн.. 00 коп.), що становить вартість проведення робіт по ремонту ендоскопічного обладнання.

Оскільки зазначена шкода була лише частково відшкодована відповідачем в розмірі 1991,01 гривня позивач просить стягнути з відповідача невиплачену частину відшкодування в сумі 27108,09 гривень.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) державної прикордонної Служби України (м.Київ, вул.Ягідна, 58, 8) матеріальну шкоду в розмрі 27108 гривень 99 копійок, судовий збір в розмірі 2197 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відповідно до відмітки на поштовому конверті 24.06.2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що 17 червня 2020 року відповідно до наказу начальника Головного військово- медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби підполковника медичної служби Лопайчук В. №118-АГ від 17.06.2020 р. майора медичної служби Виливка Миколу було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку - фактурі від 12.06.2020 року № СФ - 0000088 у розмірі 29 100,00 грн. ( двадцять дев`ять тисяч сто гривень). Однак наказ виданий начальником Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби підполковника медичної служби Лопайчуком В. № 118 -АГ від 17 червня 2020 року є протиправним і підлягає скасуванню, що встановив Адміністративний суд міста Києва, який постановив рішення 12 квітня 2021 року у справі № 640/29391/20 за адміністративним позовом позивача про визнання дій неправомірними.

Вказує, що з врахуванням вище викладеного, а також враховуючи відсутність доказів, що підтверджують заподіяння шкоди відповідачем, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову .

Ухвалою від 13 липня 2021 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Станом на 12 вересня 2021 року відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи, відповідачем не надано доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, тому суд оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, вважав заявлені вимоги обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки задовольняючи позов суд допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції з закриттям провадження .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до Договору між Головним центром та ТОВ «ВІАС ПЛЮС» № 182-19 від 08.04.2019 року, було придбано ендоскопічна камера 3MOS, TEKNO САМ 3100HD з відео захватом, PAL, без об`єктиву 754-3910 НD -об`єктив з масштабуванням для САМ 3300 HD F= 16-34 мм, автоклавуємиі по ціні за одиницю з ПДВ у розмірі 963 000,00 гривень.

Дана камера, у відповідності до паспорту була введена в експлуатацію 14.05.2019 р.

Відповідно до «Акту технічного огляду» від 29.10.2019 року ПП «НЕКТАР» встановлено, що в наслідок падіння камери на підлогу відбулося механічне пошкодження C-mount кріплення та виконання ремонтних робіт на території України неможливе.

Відповідно до наказу начальника Головного центру №118-АГ від 17.06.2020 р., враховуючи наявність в діях майора медичної служби Миколи ВИЛИВКА ознак правопорушення, передбаченого ст.ст.3, 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» було притягнуто майора медичної служби Миколу ВИЛИВКА ) до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі визначену у рахунку - фактурі від 12.06.2020 року №СФ-0000088 у сумі 29100,00 грн., що становить вартість проведення робіт по ремонту ендоскопічного обладнання.

Відповідно до даного наказу з майора медичної служби Миколи ВИЛИКА було здійснено відрахування з грошового забезпечення за червеня місяць в сумі 1991,01 грн. (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна грн., 01 копійка). Платіжне доручення №36819791 від 18 червня 2020 року.

21 лютого 2020 року ендоскопічної камери 3MOS, TEKNO САМ 3100HD з відеозахватом, PAL, (754-3910 HD - об`єктив з масштабуванням для САМ 3300 HD F=16-34 мм, автоклавуємий) передана приватному підприємству «Нектар» для проведення діагностики та ремонту. Після проведення діагности ендоскопічної камери 3MOS, TEKNO САМ 3100HD з відеозахватом, PAL, (754- 3910 HD - об`єктив з масштабуванням для САМ 3300 HD F= 16-34 мм, автоклавуємий) було виставлено рахунок-фактури від 12 червня 2020 року №СФ-0000088 на суму розмірі 29100,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто грн.. 00 коп.). та укладено договір з приватним підприємство «Нектар».

Відповідно до договору № 281-20 від 08.07.2020 року приватним підприємство «Нектар», проведено ремонт складової частини до ендоскопічної камери 3MOS, TEKNO САМ 3100HD з відеозахватом, PAL, (754-3910 HD - об`єктив з масштабуванням для САМ 3300 HD F= 16-34 мм, автоклавуємий) виробництва Tekno-Media, Німеччина.

Приватним підприємством «Нектар» відповідно до АКТУ виконаних послуг від 08.07.2020 року №1 було виставлено рахунок на суму 29 100,00 грн., (платіжне доручення №1289 від 08 липня 2020 року).

Відповідно до розділу III статті 14. п.1. Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Позивач стверджує, що відповідач, перебуваючи на посаді майора медичної служби, що відноситься до публічної служби, та будучи матеріально відповідальною особою, завдав шкоди державі в особі Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України шляхом пошкодження майна в період здійснення ним установлених повноважень, пов`язаних з виконанням завдань і функцій державного органу.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц та постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.

Застосовуючи дану правову позицію, апеляційний суд виходить з того, що на час розгляду справи в районному суді іще не існувало рішення адміністративного суду, яким би була встановлена неправомірність дій посадової особи, а також було відсутнє рішення, яким визнано неправомірним наказ про притягнення відповідача в даній справі до майнової відповідальності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 377 ЦПК України визначено, що порушення правил юрисдикції загальних судів є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, незалежно від доводів апеляційної скарги.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі (ч. 1 ст. 256 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням правил юрисдикції загальних судів, а тому відповідно до вимог названих вище норм процесуального закону підлягає скасуванню апеляційним судом із закриттям провадження в даній цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року - скасувати.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої державі.

Роз`яснити позивачу наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2021 року.

Судді: О.В. Желепа

В.А. Кравець

О.І. Шкоріна