Справа № 451/812/21
Провадження № 2/451/635/21
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

20 вересня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в :

03.06.2021 р. представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання та зняття з реєстрації.

В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач вказаний будинок отримав у власність на підставі договору Дарування від 10.02.2003 р. право власності зареєстровано в Державному комунальному підприємстві Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.02.2003 р. №71641. У житловому будинку в АДРЕСА_1 зареєстрований і проживає позивач ОСОБА_1 1973 р.н., крім нього зареєстрованими є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка дружини, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 син. Відповідач ОСОБА_2 вибув із місця реєстрації в АДРЕСА_1 більше ніж 10 років назад, що підтверджується рішеннями Радехівського районного суду Львівської області від 29.08.2012 р. та від 12.10.2012 р. про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яким встановлено місце проживання сина з колишньою дружиною ОСОБА_7 . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 р. задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 про зняття з місця реєстрації ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Вказаним рішенням встановлено, що окрім інших за адресою: АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_2 не проживає. Відповідач добровільно знятися з місця своєї реєстрації в АДРЕСА_2 не бажає, тим самим створює позивачу як власнику житлового будинку перешкоди в користуванні та володінні правом власності. Відповідач ніколи не був і в даний час не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає по АДРЕСА_3 . Позивач вказує на те, що між сторонами жодного договору найму житлового будинку не укладено, а відповідач являється просто юридично зареєстрованим, отже підстав для проживання та реєстрації місця проживання у згаданому житловому будинку у Відповідача немає. Просить суд усунути ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком шляхом позбавлення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 права користування житлом у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . Зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.06.2021 року справу номер 451/812/21 розподілено судді Патинок О.П.

05.07.2021 р. з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

20.07.2021 р. ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 16.08.2021 р. 09 год. 30 хв.

16.08.2021 р. через неявку відповідача судове засідання протокольно відкладено до 02.09.2021 р.

01.09.2021 р. від відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи.

02.09.2021 р. в судовому засіданні протокольно оголошено перерву до 20 вересня 2021 р. 11 год. 30 хв. через заяву відповідача про перенесення розгляду справи.

20.09.2021 р. від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати залишити на стороні позивача (а.с.54).

09.09.2021 р. від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог в частині визнання його втратившим право на користування житлом, проте зважаючи на матеріальне становище просить суд судові витрати залишити на стороні позивача (а.с.51-53).

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

З урахуванням заяви позивача та відповідача у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши позивача та його представника (судове засідання від 16.08.2021 02.09.2021 р.), дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 10.02.2003 р. зареєстрував за собою право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13).

Як видно і довідки, виданої виконкомом Радехівської міської ради Львівської області від 30.04.2021 р. за адресою в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , дочка дружини ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 (а.с.14).

Згідно даних будинкової книги №272 про прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_2 , відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за вказаною адресою (а.с.15-16а).

Відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.08.2012 р. позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвали шлюб (а.с.19).

Рішення Радехівського районного суду від 12.10.2012 р. про стягнення аліментів, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував на утриманні матері та проживав з нею в АДРЕСА_4 (а.с.20).

Як видно із рішень Радехівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням у буд. АДРЕСА_5 (а.с.21-23).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 р. встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , проживає за адресою АДРЕСА_4 (а.с.24-26).

Відповідно до приписів ч. 1, 2 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Саме власник відповідно до приписів ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як врегульовано положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник щодо права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи той факт, що відповідач відсутній понад один рік у спірному будинку, який є особистою власністю позивача, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, визнання позову відповідачем, то суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування зазначеним вище житловим будинком.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд залишає судові витрати на стороні позивача за клопотанням представника.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання та зняття з реєстрації задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком, шляхом позбавлення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 права користування житлом у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

Зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дата складення судового рішення 20.09.2021 р.

Головуючий суддяО. П. Патинок