КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Неллі Юріївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення особи від права на спадкування за законом.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що сім`я позивача проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка була приватизована у 1995 році співвласниками квартири, що приймали участь в приватизації, стали: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_4 , смерть настала внаслідок злочинних дій сина ОСОБА_5 .

За фактом умисного вбивства матері було порушено кримінальне провадження, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 покінчив із життям шляхом повішання.

28 квітня 2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вищевикладене, позивач категорично заперечує щоб майно, яке залишилося як спадщина після смерті ОСОБА_4 увійшло до складу спадкового майна ОСОБА_5 , як особи, яка позбавила спадкодавця життя.

Позивач просив усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 08 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що місцевий суд невірно встановив обставини справи, зокрема не прийняв до уваги те, що відповідно до постанови про закриття провадження ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, провадження було закрито з нереабілітуючих підстав, а тому вважає наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник позивач підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутнє підтвердження факту злочинного діяння ОСОБА_5 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_4 , про що 12 березня 2020 року Дніпровським районним у м. Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) видане Свідоцтво про смерть, актовий запис №602.

Згідно Довідки про причину смерті (до форми №106/о №020-567) виданої 11 березня 2020 року Лівобережним відділенням відділу судово-медичної експертизи трупів, причина смерті ОСОБА_4 - «механічна асфіксія в наслідок закриття отворів рота та носа».

По даному факту Дніпровським УП ГУНП в м.Києві було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.115 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що 01 квітня 2020 року Дніпровським районним у м. Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) видане Свідоцтво про смерть, актовий запис №776. Згідно Довідки про причину смерті, видану Лівобережним відділенням відділу судово-медичної експертизи трупів від 01 квітня 2020 року причина смерті ОСОБА_5 - «механічна асфіксія внаслідок повішання».

Відповідно до постанови Київської міської прокуратури №4 від 29 квітня 2020 року кримінальне провадження № 0001918 від 10 березня 2020 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - було закрито у зв`язку із смертю підозрюваного (а.с.15).

З даної постанови вбачається, що підозру ОСОБА_5 було оголошено 29 квітня 2020 року тобто після смерті останнього.

На момент смерті ОСОБА_4 до спадкоємців першої черги за законом належать: ОСОБА_1 - чоловік, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_5 - син.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про видачу Свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті дружини.

За наслідками вищевказаної заяви було відкрито спадкову справу №65937208.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, якою є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , що належала йому на праві власності, та, відповідно, та частина в спадковому майні, яка ним прийнята по факту після смерті ОСОБА_4 .

Спадкоємцями 1-ї черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_1 - батько.

ОСОБА_3 (донькою померлого) подану заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті батька ОСОБА_5 , до ОСОБА_8 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу та було відкрито спадкову справу №65893537.

Згідно ч.1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.

Оскільки діяння, зазначені у ч.1 ст. 1224 ЦК України є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені обвинувальним вироком суду або постановою про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування.

За наявності постановлених у кримінальному судочинстві, вказаних судових рішень, які набрали законної сили, ухвалення окремого рішення суду у цивільній справі про усунення від спадкування не вимагається, оскільки особа яка умисно позбавила життя спадкодавця не має права на спадкування в силу закону.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Київської міської прокуратури №4 від 29 квітня 2020 року кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 було закрито у зв`язку із смертю підозрюваного.

Встановивши, що ОСОБА_5 умисно позбавив життя свою матір ОСОБА_4 , що підтверджено постановою про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, колегія суддів прийшла до висновку, що в силу закону ОСОБА_5 не має права на спадкування після смерті ОСОБА_4 відповідно до положень статті 1224 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцевим судом було невірно з`ясовано обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду у відповідності до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 08 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «14» вересня 2021 року.

Головуючий

Судді: