Дата документу 09.09.2021
Справа № 320/760/19
Провадження № 2/937/70/21
09 вересня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді: Іваненко О. В.,
за участю секретаря: Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 має від шлюбу з ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб виявився невдалим та був розірваний. Мати дитини ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини та ін.; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання дитиною освіти; веде аморальний спосіб життя, постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння та під негативним впливом свого нового чоловіка, якому немає справи до чужої дитини; неодноразово крала кошти, які він надав своєму синові ОСОБА_3 у достатньо великих розмірах, при цьому ОСОБА_2 було вкрадено оргтехніку (планшет та мобільний телефон), які він подарував синові. Ця техніка здана до ломбарду. Це підтверджує й вона сама - мати дитини, ОСОБА_2 та взагалі не спілкується з дитиною, що призвело до того, що його син постійно благає свого генетичного батька, тобто його, щоб він його забрав до себе жити. Спільне життя у них не склалося через відсутність взаємопорузуміння, різних поглядів на життя та на виховання дитини. Син проживає разом із матір`ю. Він як батько дитини з метою підготовки до самостійного життя, приділяє дуже багато уваги та часу його вихованню, навчанню та розвитку, не шкодує коштів на розширення світогляду дитини, що підтверджується як самою дитиною так і матір`ю ОСОБА_3 та рідними, знайомими та близькими особами. При цьому він матеріально забезпечує свого сина так як має гідний дохід. Така поведінка відповідача, на думку позивача, свідчить про те, що вона самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, підпадає під вплив нового чоловіка, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Після позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , дитина буде проживати разом з ним, він забезпечений житловою площею, має у власності квартиру, де для сина будуть влаштовані дійсно належні умови розвитку, життя, повноцінного існування. В останній час відповідач взагалі не дає йому спілкуватись із сином, не бере трубку, приховує його, розповідає усім, що вона краща матір, а він поганий батько, бреше сину про нього, але при цьому він вже достатньо дорослий та висновки робить сам й вони є вірними відносно нього та його мати, яка лише може лаятись у перервах між вживанням алкоголю. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача судові витрати.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зінченко Є.М. не з`явилися, але від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просять суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома та вона не отримує поштове повідомлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує на підставі Висновку органу опіки та піклування від 22.07.2021 року.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача з 1982 року. Позивач мешкає у квартирі разом із сином, якого утримує, купує йому все необхідно. Мати дитини жодної підтримки дитині не надає, не сплачує аліменти та не відвідує дитину. Останній раз вона бачила мати дитини в 2018 році, кола та прийшла до позивача напідпитку та вчинила сварку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що з є сусідом позивача. Відповідачку він бачив кілька років тому, вона приходила до позивача на підпитку та вчинила скандал. Дитина на даний час мешкає з позивачем та він перевів його до іншої школи. Він повністю займається вихованням дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторону позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі ОСОБА_2 , який було розірвано.
Від шлюб у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.14).
З позовної заяви судом встановлено, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та у 2019 році дитина переїхала до батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на повне його утримання.
Згідно заяви мешканців буд. АДРЕСА_2 завіреної Головою квартального комітету від 11.03.2021 року, за весь час проживання дитини ОСОБА_3 його мати не відвідувала дитину за місцем мешкання (а.с.202).
Так судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №937/4962/20 від 23.07.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 13.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно висновку Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №153/2 від 22.07.2021р., відповідно до акта обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який складено спеціалістами служби у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області, встановлено, що умови проживання задовільні: є водовід, електроплита, холодильник, телевізор, пральна машина. У кімнатах чисто, свіже повітря. Є готова їжа, продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини створені всі умови: є диван, стіл, стілець, одяг, взуття, шкільні речі, обладнання, засоби гігієни.
Судом встановлено згідно висновку Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №153/2 від 22.07.2021р., що відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.07.2018 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 ».
Відповідно до довідки адміністрації Мелітопольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 23 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.03.2020 № 62, яка була надана ОСОБА_1 про те, що його колишня дружина за весь час навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 3-Б не відвідувала школу, не цікавилася вихованням та навчанням дитини. Класний керівник 3-Б класу ОСОБА_9 жодного разу з нею не спілкувалася (а.с.197).
Відповідно до довідки ГО «Флорбольний клуб «Скала» №120 від 09.03.2021 року, мати дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відвідувала занять, змагань, не цікавилась станом справ виховання, досягнень та успішності сина (а.с.198).
Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ММР Запорізької області, дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на прийом до лікаря з`являвся у супроводі бабусі, на прийоми з`являються своєчасно. Мати ОСОБА_2 за допомогою для лікування дитини ОСОБА_3 не зверталася (а.с.199).
Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, які надаються державою.
Згідно ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно наданого до матеріалів справи висновку Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №153/2 від 22.07.2021р. щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області 24.06.2021. Члени комісії вирішили: на сьогодні відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення її' батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, зважаючи на вищевказане, враховуючи, що мати тривалий час свідомо ухиляється від виховання дитини, не піклується про її розумовий, духовний, фізичний розвиток, не цікавиться її життям і здоров`ям, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України по п.п. 15, 16 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», орган опіки та піклування-виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає, що на сьогодні відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сплачує аліменти на утримання, що, на думку суду, є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні до дитини
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 180, 182 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_3 ), яки мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у сумі 768,40гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко