14.09.2021 Справа № 363/2115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Миколаєнко В.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пирятинська державна нотаріальна контора Полтавської області, Пирятинська міська об`єднана територіальна громада м. Пирятин про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. В обґрунтування поданої заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який з червня 2007 року проживав разом із заявником однією сім`єю та знаходився на її утриманні. Померлий був учнем заявника, коли вона працювала вчителем у Вишгородській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1. Після того, як ОСОБА_3 закінчив школу, заявник продовжувала опікуватися ним, допомагала йому у лікуванні, купувала, одяг, продукти харчування та особистої гігієни, оскільки ОСОБА_3 був інвалідом дитинства, а його батьки зловживали алкоголем та не виконували свої батьківські обов`язки належним чином. 20.02.2006 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець І.П., заявник та померлий ОСОБА_3 в рівних частинах придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . За даною адресою ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав до червня 2007 року, однак після того, як ОСОБА_3 втратив батьків та рідну сестру і залишився сиротою, в червні 2007 року заявник забрала його з Полтавської області жити до себе із сином до АДРЕСА_2 . За даною адресою зазначила, що вони проживали спільно, однією сім`єю з червня 2007 року по час смерті спадкодавця, тобто майже 20 років. За цей час ОСОБА_3 став на медичний облік до Вишгородської ЦРЛ, де йому було проведено декілька хірургічних втручань, оплата яких здійснювалась виключно за рахунок заявника. ОСОБА_3 разом із заявником періодично приїздили до с. Велика Круча, Пирятинського району Полтавської області, щоб навідувати спільну квартиру, витрати на оплату комунальних послуг якої також несла виключно заявник. ОСОБА_3 участі у сплаті комунальних послуг по утриманню квартири АДРЕСА_1 не приймав. Оскільки крім заявника, близьких та рідних у ОСОБА_3 не було, заявник залишилась єдиним спадкоємцем четвертої черги після його смерті. У встановлений законом шестимісячний термін заявник звернулася до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, державний нотаріус рекомендував звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини та виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Заявник стверджує, що вона разом зі спадкодавцем тривалий час проживала однією сім`єю - понад п`ять років (майже 20 років), вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. На підставі викладеного, звернулася до суду та просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю не менше, як п`ять років на час відкриття спадщини, у тому числі станом на момент смерті спадкодавця, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримували та просили її задовольнити. Крім того, заявник суду пояснила, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 знала з 1997 року, він був її учнем, коли вона працювала в школі. ОСОБА_3 був інвалідом з дитинства, а тому заявник допомогла йому у оформленні групи інвалідності і Чорнобильського посвідчення та він постійно був під її опікою. Оскільки, ОСОБА_3 був інвалідом, заявник допомогла йому у працевлаштуванні, так як, з його інвалідністю, працевлаштуватися було дуже важко. Постійно проживав із заявником, як член сім`ї та допомагав по господарству. В кінці липня 2019 року ОСОБА_3 поїхав до с. Велика Круча, Пирятинського району Полтавської області для переоформлення інвалідності та 03.09.2019 року був поставлений в чергу на 06.09.2019 року і того ж дня, ліг до лікарні для обстеження, проте ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово помер. Всі витрати на поховання були понесені виключно заявником, оскільки інших родичів, окрім неї, у померлого не було. Матір ОСОБА_3 , зловживала алкогольними напоями, а тому померла дуже рано. Сестра померлого, якій заявник також допомагала була інвалідом та дуже рано померла. Заявник, зазначила, що вони проживали спільно, однією сім`єю з червня 2007 року по час смерті спадкодавця, тобто майже 20 років.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду, будь-яких заперечень не мають.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки, виданої Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 24.10.2019 року № 02-13/_725 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ОСОБА_3 , 1971 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був на день смерті зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 знаходився на утриманні ОСОБА_1 , вів спільне господарство та був похований за її особистий рахунок.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 492 та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 20.02.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 08.10.2019 року № 02-13 ОСОБА_1 , вбачається, що остання на підставі договору купівлі-продажу ВСО № 971581 від 20.02.2006 року, являється власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить їй на праві приватної власності. Станом на 08.10.2019 року, за вказаною адресою зареєстровані особи відсутні.

Відповідно до акту складеного депутатом Вишгородської міської ради від 03.07.2020 року про обстеження матеріально-побутових умов проживання, за адресою: АДРЕСА_2 під час обстеження земельної ділянки та житлового будинку, що належить ОСОБА_4 , в присутності двох свідків - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , було встановлено, що починаючи з червня 2007 року по вересень 2019 року (до часу відкриття спадщини) гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю з гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та знаходився на її утриманні до дня смерті.

З долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала оплату комунальних послуг, які надавалися до квартири АДРЕСА_1 .

Заявник подала заяву до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Т.І. про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на що їй було відмовлено з урахуванням того, що нею не доведено факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років, як підставу спадкування в порядку ст.1264 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України наведений в ч.1 цієї статті перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом, не є вичерпним, оскільки в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України).

За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України.

З досліджених судом документів, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з дня його смерті до приватного нотаріуса звернулась лише заявник по справі ОСОБА_1 .

Відомостей про наявність спадкоємців ОСОБА_3 , які мають право на спадкування за законом у першу, другу та третю черги, матеріали спадкової справи не містять.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що заявник є його матір`ю, яка доглядала та допомагала ОСОБА_3 , який був інвалідом з дитинства. Зазначив, що матір опікалася останнім та фактично проживала однією сім`єю з 2007 року, він був як членом їх сім`ї та допомагав по господарству, а матір та він опікувалися його здоров`ям, купували ліки, допомагали у працевлаштуванні.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , суду пояснила, що була знайома із матір`ю померлого ОСОБА_3 та його сестрою. ОСОБА_3 був інвалідом з дитинства та його матір померла, коли він був ще зовсім маленьким хлопчиком. Сестра ОСОБА_3 також була інвалідом та дуже рано померла. Після їх смерті померлим опікувалася ОСОБА_1 , яка допомагала йому у оформленні групи інвалідності та в подальшому у отриманні пенсії, у працевлаштуванні, доглядала його у лікарні. ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 та був як членом їх сім`ї, вони проживали, як одна сім`я. Інших родичів у ОСОБА_3 не було та їм опікувалися виключно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року в цивільній справі №461/4689/15-ц та від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, судом при розгляді даної справи приймається до уваги те, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України, шляхом встановлення факту, від якого залежить виникнення у заявника права на спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 шодо встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менше як п`ять років на час відкриття спадщини, у тому числі станом на момент смерті спадкодавця, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

Керуючись ст. 3 Сімейного кодексу України, ст.1264 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пирятинська державна нотаріальна контора Полтавської області, Пирятинська міська об`єднана територіальна громада м. Пирятин про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю не менше, як п`ять років на час відкриття спадщини, у тому числі станом на момент смерті спадкодавця, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 17 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Заінтересовані особи: Пирятинська державна нотаріальна контора Полтавської області (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Соборна, 42), Пирятинська міська об`єднана територіальна громада м. Пирятин (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Соборна, 21).

СУДДЯ - І.Ю.КОТЛЯРОВА