Дата документу 26.08.2021
Справа № 334/6299/21
Провадження № 2-н/334/911/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За нормами ч. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, до заяви про видачу судового наказу не додано належних документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та які дають заявнику право вимоги, а саме те, що дитина проживає разом із заявником. Акт про місце проживання від 20.08.2021 року, копія якого долучена до заяви не є належним доказом та жодним чином не підтверджує факт проживання заявниці з дитиною за зазначеною адресою станом на день подання заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 95, 161, 163, 165, 166, 260, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ісаков Д.О.