Справа № 277/914/21
Номер рядка звіту 44
РІШЕННЯ

іменем України

"16" вересня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши у смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь 5233 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 9000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. витрат на правову допомогу, а всього кошти в сумі 15233 грн.

Вимоги мотивує тим, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.06.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме за те, що він 02.02.2021 року умисно наніс йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкі тілесні ушкодження.

Позивач зазначив, що внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , він тривалий період часу проходив амбулаторне лікування в медичних установах, в зв`язку з чим поніс фінансові витрати у розмірі 3483 грн., а також витратив 1750 грн. на поїздки до медичних установ в м. Новоград-Волинський.

Позивач також зазначив, що кримінальним правопорушенням йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, в зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень та проходженням лікування, наслідками тілесних ушкоджень, зокрема, перелому кісток носа, що практично не виліковується порушенням його нормальних життєвих зв`язків, певним ударом по його престижу. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у сумі 9000 грн.

31.08.2021 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, яка вручена йому особисто 03.09.2021 року, що підтверджується результатом відстеження поштових повідомлень, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.06.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме за те, що 02.02.2021 року близько 16 години 45 хвилин він, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході конфлікту, прикладаючи фізичну силу, умисно наніс два удари кулаком правої руки в обличчя останнього, а саме в область верхньої та нижньої губи, лобної ділянки голови та один удар в область правого ока, один удар правою рукою в область нижньої щелепи, кулаком правої руки два удари в область правого передпліччя, внаслідок чого ОСОБА_1 заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синця на носі з переходом в навколоочні ділянки, ранки на фоні синця на носі, перелому кісток носа, контузії (забою) легкого ступеня правого ока, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи посередині та зліва, на зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній частині, садна в проекції кута нижньої щелепи справа, на лобі справа, на лобі зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду ксерокопії квитанцій про купівлю ліків, зокрема, три з яких датуються 06.08.2021 року на суму 805,59 грн., тобто вже після винесення вироку відносно ОСОБА_2 . Доказів про те, що йому в подальшому призначалося лікування у зв`язку із причиненими ОСОБА_2 тілесних ушкоджень позивач суду не надав.

Таким чином, майнова шкода підтверджується наданими позивачем чеками, згідно яких ліки ним купувалися в період з 03.02 по 02.06.2021 року на суму 2675,98 грн.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено.

Враховуючи характер, тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки та принципи розумності, справедливості, доцільності, у відповідності до вимог закону і обставин справи, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у сумі 5000 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI ставка за подання до суду: позовної заяви фізичною особою про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2270 грн.; позовної заяви фізичною особою майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн.

Таким чином з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем на підтвердження надання йому правничої допомоги, а також здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суду не надано.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 12, 13, 81, 82, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , завдану йому кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 2675 (дві тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 98 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., а всього кошти в сумі 7675 (сім тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 98 коп., відмовивши в решті позову за безпідставністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір у сумі 3178 (три тисячі сто сімдесят вісім) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько