Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2021 Справа №607/10573/21

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 607/15825/19 з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Основне місце роботи ОСОБА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , а тому заборгованості щодо сплати аліментів у нього немає. 14 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначеному шлюбі народилася дитина дочка ОСОБА_5 . А тому після народження дочки сімейний стан у ОСОБА_1 змінився. Крім того, його дружина ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці і отримує щомісячну одноразову соціальну допомогу в розмірі 860,00 грн. У зв`язку із зміною сімейного стану, погіршенням матеріального становища, позивачу тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2019 року розмірі.

З огляду на зазначене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку ( доходу), але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження.
16 липня 2021 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову. Покликається на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Також вважає, що посилання позивача на погіршення його майнового стану не відповідає дійсності, оскільки у жовтні 2019 року він відчужив квартиру, у квітні 2019 року житловий будинок та дві земельні ділянки.

25 серпня 2021 року судом зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву, у якому представник позивача, адвокат Істеревич А. З. зазначив, що позивач є власником 1/4 частини квартири загальною площею 58,3 м. кв. у м. Тернополі, а продаж житлового будинку у АДРЕСА_1 загальною площею 61,7 м. кв. та земельних ділянок площею 0,25 га та 0,17 га, які закріплені за будинком, було вчинено з метою виконання договорів позики грошей від 26 грудня 2017 року та іпотечного договору від 26 грудня 2017 року. Також протягом останнього року позивач двічі проходив лікування у стаціонарі з приводу хронічного панкреатиту, хронічного гастродуоденіту, гіпертонічної хвороби другої стадії. Крім того, наявність у позивача доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сукупності надають йому підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на мотиви, вказані у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково повідомив суду, що через стан здоров`я звільнений із служби в ЗСУ місяць назад. Відповідачка забороняє йому бачитися з дитиною, мотивуючи це тим, що у нього є інша сім`я, в відтак його участь в утриманні спільної дочки сторін полягає тільки у сплаті ним аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня.

Відповідачка в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково повідомила, що позивач неофіційно займається підприємницькою діяльністю, з якої отримує дохід. Зустрічатися з дитиною вона йому не забороняє, останній раз батько бачився із дитиною минулого тижня.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників справи, встановив наступні обставини.
Сторонами визнається те, що 06 лютого 2010 року між ними було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_7 .
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2013 року вказаний шлюб було розірвано (справа № 607/8427/13-ц).
23 вересня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ № 607/15825/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14 лютого 2020 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаному шлюбі народилася ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 03 листопада 2020 року Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ).

26 грудня 2017 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 укладено договір позики грошей, згідно п.1 якого позикодавець ОСОБА_9 при укладенні цього договору передав у власність позичальнику ОСОБА_1 строком до двадцять шостого грудня дві тисячі вісімнадцятого року грошові кошти в розмірі 191 820 гривень 00 копійок, що еквівалентно 69 000 доларам США відповідно до курсу Комерційних банків станом на 26 грудня 2017 року.

Цього ж дня між цими ж сторонами було укладено іпотечний договір, з умов розділу 1 якого вбачається, що Цей Договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов`язань, що випливають з укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем Договору позики грошей посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т. Л. 26 грудня 2017 року за реєстровим № 1130. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю на праві власності на Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л. І. 15 грудня 2017 року за реєстровим № 4154. Характеристики предмету іпотеки складається: житловий будинок А, загальна площа 61,7 кв.м., житлова площа 33,5 кв.м., господарська будівля Б, гараж В, огорожа 1,2, право власності на житловий і будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 грудня 2017 року за № 23960398, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250 та земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер 02:001:0085 по АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю на праві власності на Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л. 1. 15 грудня 2017 року за реєстровим №4156, право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 грудня 2017 року за № 23960560, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 50.

Із довідки № 1123 від 25 травня 2020 року, вбачається, що станом на 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 згідно обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі, власник 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві приватної власності і зареєстрована за ним на підставі розпорядження органу приватизації № 16780 від 23 вересня 1996 року.

Згідно довідки про доходи, з яких утримуються аліменти № 288, виданої 24 березня 2021 року Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , дійсно працює у військовій частині НОМЕР_1 і займає посаду військовослужбовець. Загальна сума доходу за період із вересня 2020 року по лютий 2021 року без урахування аліментів становить 61 955,54 грн.

Як вбачається із довідки № 1939, виданої 12 квітня 2021 року відділом соціального забезпечення № 7 Тернопільської райдержадміністрації від 12 квітня 2021 року, ОСОБА_6 знаходиться на обліку в Теребовлянському РУСНЗ і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини. За період жовтня 2020 року березня 2021 року отримала 4 300,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 265758833 від 14 липня 2021 року відносно квартири загальною площею 58,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_1 06 лютого 2019 року було зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом здійснено реєстрацію переходу права власності повне відчуження; житловий будинок загальною площею 61,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , земельні ділянки кадастровий номер :08:001:0085, площею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 та кадастровий номер :08:001:0084, площею 0,17 га, за адресою, с. Сороцьке Теребовлянського рну Тернопільської області, що належали ОСОБА_1 26 грудня 2017 року передані у іпотеку, 29 квітня 2021 року приватним нотаріусом зареєстровано повне відчуження.

Із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 06795 ОСОБА_1 вбачається, що він знаходився у стаціонарі з 19 жовтня 2020 року по 04 листопада 2020 року, повний діагноз: хронічний панкреатит, стадія загострення. Хронічний гастродуоденіт, фаза загострення. Гіперточнічна хвороба II ст. АГ 2 ст.

Із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4266 ОСОБА_1 вбачається, що він знаходився у стаціонарі з 16 червня 2021 року по 01 липня 2021 року, повний діагноз: основний: гіпертонічна хвороба другої стадії. Ступінь 2. Гіпертензивне серце. Ризик високий. Ожиріння першою ступеня. Супутній: Хронічний панкреатит, латентна форма, ремісія, без порушення функцій підшлункової залози. Багатовузловий зоб першого ступеня. Еутиреоз. Стеатогепатоз. Хронічна правобічна сенсоневральна приглухуватість при сприйнятті шепітної мови до 5 метрів. Лівобічний сколіоз першого ступеня поперекового відділу хребта без порушення функції хребта.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

В силу ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 3 ст. 184 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, зміна його сімейного стану чи погіршення стану здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу та дружина, тобто посилався на зміну не тільки матеріального, а й сімейного стану. Крім того, в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 повідомив суду, що звільнився з військової служби за станом здоров`я, що відповідачкою не заперечувалося, оскільки з цих підстав було припинено стягнення аліментів в її користь на утримання їх з позивачем спільної дочки.

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що його сімейний стан змінився, він одружився, після народження дочки ОСОБА_10 позивач зобов`язаний утримувати її та дружину ОСОБА_6 , яка перебуває у декретній відпустці. У зв`язку з вказаним у нього погіршилось матеріальне становище та стало важко виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, відтак просив зменшити розмір аліментів до 1/6 частини.

Вказані доводи перевірені судом та встановлено, що після ухвалення судового рішення (судового наказу) від 23 вересня 2019 року про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позивача, як платника аліментів, змінився сімейний стан. Так, позивач одружився, у цьому шлюбі народилась дитина - дочка ОСОБА_10 , у зв`язку з чим дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи, що на даний час позивач, окрім дочки ОСОБА_7 від попереднього шлюбу, має на своєму утриманні ще двох осіб, що вплинуло на погіршення його матеріального стану, суд вважає, що у відповідності до ст. 192 СК України позивачем доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду (судовим наказом).

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, протягом останнього року позивач двічі проходив стаціонарне лікування із діагнозами: хронічний панкреатит, стадія загострення; гіпертонічна хвороба другої стадії. Ступінь 2. Гіпертензивне серце. Ризик високий. Ожиріння першою ступеня. Тобто, стан здоров`я ОСОБА_1 не є задовільним, що також впливає на розмір аліментів, які ним сплачуються. Також в ході розгляду справи позивач звільнився з військової служби та на час ухвалення рішення не працевлаштувався, що також судом враховується при вирішенні спору по суті.

Відтак, враховуючи, що позивач одружився, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, те, що ОСОБА_1 є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, має можливість влаштуватися на роботу та отримувати дохід, враховуючи інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про зменшення розміру раніше стягнутих аліментів на користь ОСОБА_2 до 1/5 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно. При цьому суд також враховує, що позивач бере участь в утриманні доньки ОСОБА_7 тільки шляхом сплати аліментів, що сам визнав у судовому засіданні.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

В цьому контексті суд констатував, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18ц (провадження № 619460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 611031св21).

Щодо посилання відповідачки ОСОБА_2 на покращення майнового стану позивача у зв`язку із відчуженням квартири, житлового будинку та земельної ділянки, судом встановлено, що відчуження відбулося в порядку стягнення за договором іпотеки, який був укладений на забезпечення виконання зобов`язань за договором позики грошей.

З урахування вказаних обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Також слід зазначити, що за наявності підстав, визначених у ст. 192 СК України відповідачка також не позбавлена права на звернення до суду з метою збільшення розміру аліментів.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення (судового наказу) Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2019 року у справі № 607/15825/19.

Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення суду складено 15 вересня 2021 року.
Головуючий суддяО. Я. Герчаківська