КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/1109/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/12365/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство

«Страхова компанія «Універсальна»

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Майбоженко А.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

у січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Універсальна», в якому з просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 137 258,39 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 04.09.2020 між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору страхування з 09.09.2020 по 08.09.2021.

12.09.2020 приблизно о 10 год 00 хв наблизившись до свого автомобіля він виявив на ньому краплі прозорої рідини без запаху, схожої на росу. Будь - яких ушкоджень на автомобіля на той момент не було.

По прибутті до іншого місця, а саме с. Ходосівка виявив, що краплі, які він вважав росою, не висохли, натомість замість них у деяких місцях з`явились коричневі плями, що призвело до пошкодження лакофарбового покриття. Його намагання витерти краплі з автомобіля не дали результату.

Після цього ним повідомлено відповідача та органи національної поліції про вищевказану подію.

14.09.2020 він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте листом від 23.09.2020 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Вважає, що дана відмова страховика є такою, що не відповідає чинному законодавству, положенням договору страхування та порушує його права як споживача послуг добровільного страхування.

Відповідно до рахунку № СМУ00024085 від 19.09.2020 вартість відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу складає 137 258,39 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.06.2021 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи. У довідці Оболонського УПГУНП про результати перевірки по заяві від 17.09.2020 не вказується про те, що позивачем виявлено пошкодження біля будинку № 46 - а по проспекту Героїв Сталінграда у м. Києві, а лише зазначено що у цьому місці автомобіль був припаркований. Крім довідки наявна копія його пояснень щодо події від 14.09.2020, в яких викладено за яких обставин та в межах якого періоду часу були виявленні пошкодження. Такі пошкодження виявлені о 13 год і про цю подію відразу повідомлено страховика з місця виявлення пошкоджень. Вважає, що він виконав умови договору та негайно і безпосередньо з місця виявлення пошкоджень повідомив страховика про страховий випадок. Судом не враховано правових висновків, викладених у постанові Верховного Суд від 04.11.2019 у справі № 501/5264/15 та у постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 916/4613/15, у яких вказується на те, що несвоєчасне повідомлення страховика про страховий випадок може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише, якщо ця обставина позбавила страховика можливості встановити чи є подія страховим випадком. Натомість після повідомлення страховика про подію останній не направив свого представника для огляду автомобіля та з`ясування причин такого пошкодження. Також зазначає, що кредит погашено 14.01.2021, обтяження на автомобіль припинено, а тому банк не є вигодонабувачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «СК «Універсальна» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що водій застрахованого автомобіля не викликав працівників поліції для фіксування пригоди та в порушення умов договору не повідомив з місця події про страховий випадок. Страховик дізнався про пошкодження транспортного засобу лише через чотири години після настання події. Не повідомлення про страховий випадок з місця події, враховуючи що не було повідомлення в правоохоронні органи та факт пошкодження транспортного засобу взагалі не зафіксований, призвело до того, що страховик не відправив свого представника на місце пошкодження для фіксування обставин пригоди, перевірки стану водія застрахованого автомобіля. Відповідно до пп. 3.2.6 п. 3.2 договору страховому відшкодуванню не підлягають збитки, які настали у разі дії ядерного вибуху чи іонізуючої радіації, хімічного, бактеріологічного забруднення. Згідно пп. 3.3.10 п. 3.3. договору страховик не відшкодовую дрібні пошкодження лакофарбового покриття та скляних деталей. Крім того, договір на підставі якого між сторонами виник спір у відповідності до положень ст. 636, ч. 2 ст. 985 ЦК України, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про страхування» укладений на користь третьої особи - АТ «Креді Агріколь Банк». Щодо посилань на постанови Верховного Суду зазначає, що обидві постанови стосуються розгляду справ про викрадення автомобілів та не мають жодного відношення до обставин, які встановлені у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.09.2020 між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 .

Строк дії договору страхування з 09.09.2020 по 08.09.2021.

12.09.2020 приблизно о 10 год. 00 хв. знаходячись біля буд. № 46-А по проспекту Герої Сталінграда в м. Києві, наблизившись до свого автомобіля виявив на ньому краплі прозорої рідини без запаху, схожої на росу.

По прибутті до іншого місця, а саме с. Ходосівка, Обухівського району Київської області виявив, що на місці крапель роси з`явились коричневі плями, які при витиранні залишили на транспортному засобі пошкодження лакофарбового покриття.

Після цього позивачем повідомлено відповідача та органи національної поліції про вищевказану подію.

14.09.2020 ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Універсальна» заяву на виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Універсальна» відмовила у виплаті страхового відшкодування, про що позивача повідомлено листами від 23.09.2020 та 30.09.2020.

Згідно довідки про результати перевірки по заяві від 12.09.2020, складеної працівниками Оболонського УП ГУ НП в м. Києві 12.09.2020 о 12 год 00 хв за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 46-А, позивач підійшовши до свого транспортного засобу виявив його пошкодження, а саме пошкодження лакофарбового покриття даху, багажника, задніх крил, задніх пасажирських дверей, заднього бамперу та задніх фар.

Позивачем про даний випадок повідомлено органи Національної Поліції о 13 год 23 хв, а страховика о 13 год 43 хв та за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Ходосівка.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушив умови договору страхування щодо своєчасного повідомлення про настання страхової події, а тому відповідач правомірно відмовив у страховій виплаті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 цього Закону підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

За обставинами справи встановлено, що 04.09.2020 між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до підпункту 7. 1. 3 пункту 7. 1 цього договору у разі настання події, що має ознаки страхового випадку із ТЗ страхувальник зобов`язаний негайно (не пізніше 1 години з моменту виявлення події, при цьому не залишаючи місця настання події) сповістити відповідні державні органи в залежності від страхового випадку (МВС, Державну службу України з надзвичайних ситуацій, поліцію/інші органи МВС, органи пожежної охорони, медичні заклади), а на території інших держав - відповідні офіційні органи цих держав (якщо це не є обов`язковим для законодавства даної країни - страхувальник зобов`язаний повідомити страховика не пізніше 1 години з моменту виявлення події, при цьому не залишаючи місця настання події) та здійснити усі інші необхідні процедури, передбачені чинними Правилами дорожнього руху. Висновки зазначених в цьому пункті компетентних органів можуть бути прийняті страховиком як належні та достатні докази для визначення події як страхового випадку.

Відповідно до підпункту 11. 1. 6 пункту 11. 1 договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є невиконання страхувальником будь-яких обов`язків за договором без поважних на це причин.

14.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування. У письмових поясненнях, поданих разом із заявою ОСОБА_1 зазначив, що 12.09.2020 о 10 год виявив пошкодження автомобіля та о 13 год 16 хв повідомив про подію страховика, а о 13 год 43 хв повідомив поліцію Оболонського району.

З довідки про результати перевірки по заяві вбачається, що 12.09.2020 до Оболонського управління поліції ГУ НП в м. Києві надійшла заява ОСОБА_1 про пошкодження його автомобіля. Останній пояснив, що виявив пошкодження лакофарбового покриття автомобіля 12.09.2020 близько 12 год.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що виявив пошкодження автомобіля 12.09.2020 близько 13 год, тоді як у відповіді на відзив вказує, що виявив пошкодження 12.09.2020 близько 12 год.

За умовами договору страхування позивач мав повідомити страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку негайно, але не пізніше 1 години з моменту виявлення події. У такі ж строки позивач мав сповістити органи поліції.

Проте, позивач повідомив страховика та органи поліції про настання страхового випадку більше ніж через 1 годину після виявлення пошкоджень на автомобілі.

Про будь - які поважні причини, які об`єктивно стали перешкодою у виконанні позивачем підпункту 7. 1. 3 пункту 7. 1 цього договору страхування останній не вказує.

Оскільки позивач порушив умови договору страхування суд першої інстанції дійшов вірних висновків про те, що відповідач відповідно до підпункту 11. 1. 6 пункту 11. 1 договору, п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик мав законні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач повідомив органи поліції та страховика відразу після виявлення пошкодження автомобіля спростовуються довідкою Оболонського управління поліції ГУ НП в м. Києві про результати перевірки, з якої вбачається, що зі слів ОСОБА_1 він виявив пошкодження лакофарбового покриття автомобіля 12.09.2020 близько 12 год. Суд першої інстанції правильно встановив час виявлення позивачем пошкодження автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач виявив пошкодження автомобіля близько 13 год суперечать як поясненням самого позивача, наданими працівникам поліції та страховику, так і зібраним у справі доказам. Так, позивач сам стверджував, що виявив на автомобілі прозору рідину, яку сприйняв за росу о 10 год за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 46-А та поїхав у с. Ходосівку. По приїзду в с. Ходосівку виявив, що рідина не висохла, а місцями перетворилася у плями, які неможливо витерти.

Зазначення судом у рішення про те, що позивач виявив пошкодження автомобіля о 12 год за адресою : м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 46-А, а не у с. Ходосівка, будь - яким чином не спростовує висновки суду про наявність у відповідача підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки висновки суду про те, що позивач не повідомив страховика про настання страхового випадку протягом 1 години з часу виявлення пошкодження автомобіля є правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав врахувати висновки, викладені у постановах Верховного Суд від 04.11.2019 у справі № 501/5264/15 та у справі № 916/4613/15 колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки ці висновки зроблені у конкретній цивільній та господарській справі за обставинами щодо викрадення автомобіля та не є правовими висновками, зробленими Верховним Судом України чи Великою Палатою Верховного Суду, які є обов`язковими для застосування усіма судами при розгляді спорів у подібних правовідносинах.

Колегія судів також вважає неприйнятним застосування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017, від 31.05.2017, від 16.09.2015, оскільки такі висновки зроблені у справах, де предметом позову було стягнення страхового відшкодування у порядку регресу відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У даній справі предметом позову є стягнення страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати.

Про будь - які поважні причини, які не дали можливості повідомити працівників поліції та страховика про страховий випадок протягом години з часу виявлення пошкоджень на автомобілі позивач не вказує.

Посилання апелянта на те, що несвоєчасність такого повідомлення не стала перешкодою для страховика уз`яcуванні причини виникнення пошкоджень на автомобілі не є підставою для покладення на відповідача обов`язку виплатити страхове відшкодування, оскільки ні положення п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», ні п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України, ні умови договору не містять посилань на те, що відмова у виплаті страхового відшкодування у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку можлива лише у разі, якщо таке неповідомлення стало перешкодою для з`ясування причин та обставин страхового випадку.

Посилання суду на п. 9.8 договору, відповідно до якого страхове відшкодування здійснюється страховиком за письмовим погодженням з вигодонабувачем безпосередньо страхувальнику здійснено без відповідного посилання на довідку АТ «Креді Агріколь Банк» про те, що кредит погашено у повному обсязі.

Проте не зазначення судом у рішенні обставин про те, що кредит позивачем погашено не призвело до неправильності рішення суду, оскільки суд відмовив у позові через порушення позивачем умов договору страхування щодо своєчасності повідомлення страховика та органи поліції про страховий випадок.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду лише з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 15.09.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук