Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" вересня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Маріупольської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільної неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.06.2006 року, 27.08.2009 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу з відповідачем, останній перестав цікавитися життям та здоров`ям своєї доньки, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з донькою взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, в її матеріальному забезпеченні участі не приймає. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Згідно виконавчого листа №2-341/10 від 16.02.2010 року, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , проте він не сплачує ніякої матеріальної допомоги, станом на серпень 2021 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 307787,38 грн. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , яка діє на підставі ордеру серії АН №1039056 від 29.06.2021 року, у судове засідання не з`явилися, надали відповідну заяву, згідно якої позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності від 22.02.2021 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Маріупольської районної державної адміністрації Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності від 22.02.2021 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 15.09.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року по 27.08.2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 14.12.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьком якої зазначений ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_5 , актовий запис №1387.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 27.08.2009 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

За довідкою про склад сім`ї №256 від 01.04.2021 року, виданої головою КСН «Черьомушки», разом зі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживають: (цивільний чоловік) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та (дочка) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується актом про фактичне проживання №255 від 01.04.2021 року.

Згідно характеристики Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15 Маріупольської міської ради Донецької області» №63 від 05.04.2021 року, ОСОБА_3 навчається у зазначеному закладі з 2017 року. Зарекомендувала себе як працелюбна учениця, яка володіє учбовим матеріалом на достатньо-середньому рівні, є старанною, доброзичливою, комунікабельною дитиною, правила поведінки виконує, на зауваження вчителя реагує. За період навчання мати дитини приймає участь у класних батьківських зборах, приймає активну участь у шкільному та особистому житті дочки, підтримує зв`язок з вчителями та класним керівником, хвилюється за навчання та виховання дитини.

Відповідно до психологічного висновку за результатами психодіагностичної зустрічі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданого кандидатом психологічних наук, директором ТОВ «Консультативно-тренінговий центр «Приазов`є» Тищенко Л.В., за всіма психодіагностичними параметрами, психоемоційний стан дівчинки є стабільним. Про належний рівень розвитку особистісних глибинних відчуттів прихильності, любові, турботи свідчить зміст її наративної розповіді про теплі відносини з матір`ю ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), батьком ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), друзями, рідними та близькими (серед яких бабуся, дідусь і тітка з боку біологічного батька). Дитину називає батьком ОСОБА_8 . На запитання про біологічного батька - ОСОБА_2 відповідає спокійно, вказує, що бачила батька лише один раз (у 5-річному віці), за всі ці роки батько жодного разу не телефонував, від нього не приходило повідомлень та привітань з днем народження.

Згідно листа КНК ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м.Маріуполя» від 28.04.2021 року, дитина ОСОБА_3 ,2006 р.н., перебуває під наглядом фахівців з 2017 року. Забезпечує догляд за дитиною матір ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 не звертався за медичною допомогою з приводу стану здоров`я дитини.

На підставі виконавчого листа №2-341/10 від 16.02.2010 року, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2010 року та до повноліття дитини.

Станом на серпень 2021 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 307787,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданим Приморським ВДВС у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків).

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є, відповідно, знайомою позивачки та родичами відповідача, в письмових поясненнях повністю підтвердили обставини викладені у позові, зазначили, що позивачка з відповідачем проживають окремо, шлюб між ними розірвано, дійсно відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям дочки ОСОБА_3 , не приймає участі у її вихованні. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Батьком вважає другого чоловіка позивачки - ОСОБА_7 , оскільки рідного батька не бачила з малку.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради №01.1-23-182 від 27.08.2021 року, питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на розсуд суду.

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дочки не займається, її життям не цікавиться, з його боку відсутня будь-яка турбота про неї, про її розвиток, проживає окремо від неї. Зазначені факти підтверджені наданими письмовими доказами.

За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка ОСОБА_2 щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 183 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Маріупольської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт