Справа № 487/5184/20
Провадження № 2-о/487/20/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Карташевої Т.А., присяжних Варварової В.Д., Халамей Т.С., за участю секретаря Щербатюк М.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Івко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку окремого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2 , є громадянином Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Згідно з ч.1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Право суду на звернення з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави закріплено і в ч.1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Україна та Російська Федерація є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року №240/94-ВР (далі - Конвенція).

У відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою (ст. 17 конвенції).

Згідно п. 6 Конвенції договірні сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної договірної сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Статтею 14 Конвенції передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються пересилати один одному на прохання без перекладу і безкоштовно свідчення про реєстрації актів цивільного стану, документи про освіту, трудовий стаж і інші документи, що стосуються особистих або майнових прав і інтересів громадян запитуваної Договірної Сторони й інших осіб, що проживають на її території.

Згідно ч. 4 ст. 8 Конвенції у випадку, якщо точна адреса зазначеної в дорученні особи невідома, запитувана установа приймає відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої вона знаходиться, необхідні міри для встановлення адреси.

Вимоги щодо складання та оформлення документів передбачені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року N1092/5/54 (зі змінами) (далі Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 зазначеної Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває справа за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім, який є громадянином Російської Федерації, суд приходить до висновку про необхідність надання компетентному суду Російської Федерації доручення про вручення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий Сухобузимським РВВС Красноярського краю (код підрозділу 242-052) 26.09.2002 року, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , копії заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Окрім того, суд вважає за необхідне, зобов`язати заявника ОСОБА_1 надати суду нотаріально засвідчений переклад на російську мову ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.07.2021 року по справі №487/5184/20 (провадження №2-о/487/20/21).

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі до виконання даної ухвали суду та отримання судом вказаних вище відомостей.

Керуючись ст.ст. 252, 260, 294, 308, 496, 498 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Доручити компетентному суду Російської Федерації вручити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий Сухобузимським РВВС Красноярського краю (код підрозділу 242-052) 26.09.2002 року, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , копії заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та доданих до неї документів.

Зобов`язати заявника ОСОБА_1 у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали суду надати суду нотаріально засвідчений переклад на російську мову ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.07.2021 року по справі №487/5184/20 (провадження №2-о/487/20/21).

Після виконання доручення зібрані матеріали направити на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва.

Копію ухвали направити Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) для організації виконання доручення.

Зупинити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - до надходження відповіді на судове доручення від іноземного суду.

Ухвала у частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя Т.А. Карташева

Присяжні: В.Д. Варварова

Т.С. Халамей