печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про зобов`язання провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - відповідач-1, АТ «Укрзалізниця»), Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» (далі - відповідач-2, ДП «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - третя особа, ГУ Держпраці у Донецькій області), в якому просить зобов`язати відповідачів провести розслідування нещасного випадку та видати позивачеві акт за формою Н-1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 22.06.2012 року, працюючи на посаді начальника пасажирської служби ДП «Донецька залізниця», на території вагонного депо Донецьк, при виконання службових обов`язків, отримав травму у вигляді колото-різаних ран в області грудної клітини, нанесену начальником вагонного депо ОСОБА_2. За вказаними обставинами ДП «Донецька залізниця» проводила збір матеріалів для розслідування нещасного випадку, але не змогла визначитися з причинами випадку і завершити розслідування. Позивач вважає, що відповідачі порушили Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, чим порушили його права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 року, 18.12.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держпраці у Донецькій області про зобов`язання провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1; підготовче засідання у справі призначено на 16.06.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2020 року, у зв`язку із неявкою представників відповідачів та третьої особи, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 27.10.2020 року.

15.07.2020 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника третьої особи - Булгакова Д.О. надійшли пояснення на позовну заяву в яких останній просить в позові відмовити.

24.07.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - Чаруковського Р.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить змінити статус АТ «Укрзалізниця» з відповідача на третю особу та розглянути справу за відсутності представника АТ «Укрзалізниця».

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2020 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача-1, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 11.02.2021 року.

10.02.2021 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника третьої особи - Винятинської І. надійшло клопотання про заміну третьої особи та заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

11.02.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи без фіксації технічними засобами.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року замінено третю особу у справі - Головне управління Держпраці у Донецькій області на його правонаступника - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці (далі - третя особа, Східне МУ Держслужби України з питань праці).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року, у зв`язку із заміною третьої особи, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 27.05.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 06.07.2021 року.

30.06.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 - Голови комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» Подлузського В.О. надійшла заява, в якій останній зазначив, що у регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» та у Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» матеріали розслідування нещасного випадку відсутні, просив розглядати справу за його відсутності.

06.07.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява, в якій останній просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця», ДП «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, про зобов`язання відповідачів провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1, справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 23.11.2021 року.

12.10.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - Чаруковського Р.В. надійшла заява, в якій останній просив застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання 23.11.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи та у заявах просили розглядати справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 22.06.2012 року, працюючи на посаді начальника пасажирської служби ДП «Донецька залізниця», на території вагонного депо Донецьк, при виконання службових обов`язків, отримав травму у вигляді колото-різаних ран в області грудної клітини, нанесену начальником вагонного депо ОСОБА_2 .

Вироком Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2014 року у справі № 0555/577/2012 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років.

21.09.2016 року позивачем надано пояснення начальнику регіональної філії ДП «Донецька залізниця» щодо нещасного випадку.

25.10.2016 року позивача було повідомлено, що регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» не є правонаступником ДП «Донецька залізниця», і відповідно, з питання розслідування нещасного випадку необхідно звертатись до керівництва ДП «Донецька залізниця».

26.10.2016 року позивач подав заяву до в.о. начальника Донецької залізничної дороги в якій просив призначити комісію для розслідування випадку травмування та надати акт форми Н-1.

31.10.2016 року позивач подав заяву до голови правління АТ «Укрзалізниця» в якій просив призначити комісію для розслідування випадку травмування та надати акт форми Н-1.

За вказаними обставинами ДП «Донецька залізниця» проводила збір матеріалів для розслідування нещасного випадку, однак комісія не визначилися з причинами випадку та не завершила розслідування. Будь-яких даних щодо завершення розслідування комісією нещасного випадку та складання за його результатами відповідного акту матеріали справи не містять.

Статтею 171 Кодексу законів про працю України встановлено, що роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).

Як визначено у п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства).

Згідно з п. 2 Порядку, дія цього Порядку поширюється на: 1) власників підприємств або уповноважені ними органи (далі - роботодавці); 2) працівників, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем; 3) фізичних осіб - підприємців; 4) членів фермерського господарства, членів особистого селянського господарства, осіб, що працюють за договором, укладеним відповідно до законодавства (далі - особи, що забезпечують себе роботою самостійно).

Як визначено в абзаці першому та другому п. 23 Порядку, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або наслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку.

В абзаці восьмому п. 14 Порядку встановлено, що комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

Відповідно до Кодексу законів про працю України та Закону України «Про охорону праці», відповідальність за правильну організацію розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві покладається на роботодавця.

Таким чином, саме на відповідачів покладено обов`язок та відповідальність за правильну організацію розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачами не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів, що розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, було завершено у відповідності до вимог чинного на той момент законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання ПАТ «Укрзалізниця» та ДП в особі Комісії з реорганізації ДП «Донецька залізниця» провести розслідування нещасного випадку щодо позивача є обґрунтованими.

Разом з тим, позивач також просить у позовній заяві зобов`язати відповідачів видати позивачеві акт за формою Н-1.

Як визначено у п. 81 Порядку, комісія з розслідування зобов`язана: 1) розробити програму розслідування причин виникнення професійного захворювання; 2) розподілити функції між членами комісії; 3) розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; 4) провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання; 5) скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання.

Оскільки розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, на даний час не завершено, то позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів видати позивачу акт за формою Н-1 є передчасними.

АТ «Укрзалізниця» звернулося до суду із заявою про застосування строків позовної давності в якій просило відмовити в позові у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до частин першої, п`ятої ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частинами третьою, четвертою ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У п. 28 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17 зазначено: «суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Аналогічна позиція міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц.

Так, позивач звернувся до суду з позовом 06.12.2019 року, а із заявами звертався до відповідачів у жовтні 2016 року, нещасний випадок стався у червні 2012 року, відтак, ним пропущено встановлений законом строк на звернення до суду.

Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, внаслідок чого, в позові слід відмовити.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачами належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22 Закону України «Про охорону праці», ст. 171 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, про зобов`язання провести розслідування нещасного випадку та видати акт за формою Н-1 - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , інші дані невідомі.

Відповідач-1: Акціонерне товариство «Укрзалізниця», вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, .

Відповідач-2: Державне підприємство «Донецька залізниця» в особі Комісії з реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця», вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька область, 84400, .

Третя особа: Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, вул. Прокоф`єва, буд. 82, м. Покровськ, Донецька область, 85302, .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17.12.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко