Ухвала

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 129/1346/20

провадження № 61-9121ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2021 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків касаційної скарги і запропоновано заявнику подати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2021 року продовжено строк встановлений для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, а також уточнену редакцію касаційної скарги, в якій просив скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, заявник посилався те, що в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину оскарженої постанови, повний текст складено

06 квітня 2021 року, що підтверджується інформацією про дату надіслання судом постанови до ЄДРСР, постанову апеляційного суду ним не було отримано, із повним текстом ознайомився 25 травня 2021 року. Однак, доказів на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник не надав.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року заявнику повторно продовжено строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати докази на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами та зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт

( абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї (цих) підстави (підстав).

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником, 30 серпня

2021 року, надіслано уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі частини другої статті 389 ЦПК України, однак не зазначає конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї (цих) підстави (підстав). Натомість обґрунтування касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі.

Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги вибирати ті норми права, з застосуванням яких не погоджується скаржник.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, не виконав вимоги ухвал Верховного Суду від 14 червня 2021 року, 19 липня 2021 року, 11 серпня

2021 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою

для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров