Ухвала

21 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 607/14002/14-ц

провадження № 61-15152ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним; за позовом ОСОБА_4 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву Тернопільської області, ОСОБА_1 , відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту та дубліката заповіту, скасування державної реєстрації та зобов`язання внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, визнання на спадщину та права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом

до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву Тернопільської області, ОСОБА_1 , відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту та дубліката заповіту, скасування державної реєстрації та зобов`язання внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, визнання на спадщину та права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 24 січня 2020 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_6 від 05 квітня 2000 року, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С. Й., зареєстрований 05 квітня 2000 року в реєстрі за № 1973 в частині, згідно з якою ОСОБА_6 , на випадок своєї смерті, заповів ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 липня 2021 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 24 січня 2020 року залишено без змін.

У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 липня 2021 року.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана до Верховного Суду 06 вересня 2021 року, тобто після спливу строку на касаційне оскарження. Останній день подання касаційної скарги (з урахуванням вихідних і святкових днів) - 09 серпня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин з посиланням на те, зо повний текст постанови Тернопільського апеляційного суду від 02 липня 2021 року отримано в приміщення суду апеляційної інстанції 04 серпня 2021 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надає,

з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До касаційної скарги додано квитанцію від 06 вересня 2021 року № 33552 про сплату судового збору у розмірі 324,80 грн, разом з тим розмір судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі становить 2 436 грн.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатила судовий збір у встановленому законом розмірі, останній слід доплатити суму судового збору у розмірі 2 111,20 грн за подання касаційної скарги на рішення суду до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати наведені в клопотанні ОСОБА_2 ,

в інтересах якої діє ОСОБА_1 , про поновлення строку на касаційне скарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2020 року

та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 липня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання

у встановлений строк інших вимог - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська