Справа № 571/1175/21
Провадження № 2/571/298/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: головуючої судді Комзюк А.Ф., секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які стягуються на підставі судового наказу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.07.2019, у справі №571/1020/19.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що судовим наказом Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 липня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час син ОСОБА_4 є повнолітнім, хоча фактично знаходиться на утриманні позивача. Крім того, сімейний стан позивача за цей час значно ускладнився, змінилося і матеріальне становище, позивач ніде не працює, має тимчасові підробітки, також позивач хворіє. ОСОБА_6 періодично проживає з ним, так як відповідачка проживає в м.Олевськ, Житомирської області зі своїм співмешканцем та перебуває на заробітках в Республіці Польща. Заборгованість по аліментах відсутня.

Посилаючись на норми статей 180-184, 192 СК України, просить змінити розмір аліментів, визначених на підставі судового наказу, виданого Рокитнівським районним судом Рівненської області від 18 липня 2019 року на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити їх в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Тележинський О.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та доповнили, що оскільки старшому сину вже виповнилося 18 років, а у позивача змінився майновий стан, він ніде не працює, тому вважають позовні вимоги обґрунтованими та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила, посилаючись на те, що дочка перебуває на повному її утриманні, а позивач також їздить на заробітки за кордон. Просить прийняти рішення згідно закону.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.02.2020 шлюб розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

Згідно судового наказу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.07.2019 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї третини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частина третя статті 181 СК Украни визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналізуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною сімейного стану, значним покращенням чи погіршенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач зазначає, що старший син досяг повноліття, а тому стягнення аліментів має здійснюватися на одну дитину. Посилаючись на те, що на даний час змінився майновий стан позивача, він ніде не працює, часто хворіє, просить визначити аліменти в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 3 статті 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Приймаючи рішення про зменшення розміру стягнення аліментів визначених у частці від заробітку (доходу) слід врахувати те, що на сьогодні нормами Сімейного кодексу України не передбачено конкретних часток заробітку відповідача, які мають стягуватися як аліменти залежно від кількості дітей саме при розгляді справ у порядку позовного провадження.

Відтак, виходячи із приписів ч. 9 ст. 10 ЦПК України щодо застосування судом закону за аналогією, вимоги до стягнення аліментів у частці від заробітку платника аліментів слід визначати з урахуванням вимог, які містяться у ч. 5 ст. 183 СК України.

Так, ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як встановлено судом, сторони від шлюбу мають двох дітей, на утримання яких судовим наказом стягнуто аліменти до досягнення повноліття. При цьому, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день звернення позивача до суду досяг повноліття, а тому аліменти на другу дитину- дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням вимог ч.5 ст.183 СК України, мають бути зменшені з 1/3 на 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів, який не буде завищеним та цілком відповідатиме віку та потребам дитини.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.192 СК України, ст.ст. 264, 265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі судового наказу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.07.2019 у справі №571/1020/19.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2021.

Суддя А.Ф.Комзюк