Справа №489/5591/20
Провадження №2/489/721/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва на утримання неповнолітніх дітей з 500 грн. на кожну дитину щомісячно на 6000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Просить рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2014 року, з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час на утримання дітей потрібно не менше 12000 грн. щомісячно, а саме: на ліки 500,00 грн.; на фонди в школу 250 грн.; відвідування музеїв, зоопарку, театрів 500,00 грн.; на одяг, взуття 5000,00 грн.; додаткові заняття з репетитором англійської та німецької мови 2000,00 грн. Аліменти, які стягуються з відповідача не достатньо для матеріального утримання дітей, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Їй відомо, що відповідач працює, але де саме їй не відомо.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого частково визнає позовні вимоги. Відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з урахуванням індексу інфляції до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що позивачем раніше було подано позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від видів заробітку (доходу) щомісячно. Проте, вказаний позов залишено без розгляду за заявою позивачки. На даний час відповідачем зареєстровано шлюб з іншою жінкою, яка перебуває у вагітному стані. Твердження позивачки про те, що на утримання дітей потрібно 12000,00 грн. щомісячно є необґрунтованим та безпідставним. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, офіційно не працевлаштований.

Ухвалою суду від 13.11.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 20.01.2021, витребувано докази.

Ухвалою суду від 28.01.2021, заяву ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи письмових доказів повернуто позивачці без розгляду.

Ухвалою суду від 27.04.2021, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребування доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2011 року. Рішенням Ленінського районного суду м Миколаєва від 17 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 17.02.2020 за вих. № 19.03.03-24Д/1156/20, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 березня 2014 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, після чого у розмірі 500 грн. на утримання ОСОБА_3 до її повноліття.

ОСОБА_6 зареєструвала шлюб 05 жовтня 2019 року та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Як вбачається з учнівського квитка № НОМЕР_4 та учнівського квитка № НОМЕР_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 навчаються у Миколаївській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 з поглибленням вивчення англійської мови.

Відповідно до довідки Акціонерного банку «Південний» від 05.10.2020 за вих. № 233-001-35697БТ-2020, на ім`я ОСОБА_2 відкриті три поточні рахунки.

Позивачем долучені до матеріалів справи виписки щодо руху коштів по особовим рахункам ОСОБА_2 (а.с. 13-14, 16).

Позивачка в своєму позові зазначає, що на утримання дітей потрібно не менше 12000 грн. щомісячно, а саме: на ліки 500,00 грн.; на фонди в школу 250 грн.; відвідування музеїв, зоопарку, театрів 500,00 грн.; на одяг, взуття 5000,00 грн.; додаткові заняття з репетитором англійської та німецької мови 2000,00 грн.

На підтвердження зазначеного суду надано: квитанції про здійснення переводів на шкільні потреби (зошити, атлас, похід до зоопарку класом, фонд класу) на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 17-23, 26); квитанцію про переказ коштів (та зошити та атлас) на ім`я ОСОБА_8 (а.с 21); довідку від 12.10.2020 від ОСОБА_9 , яка є фізичною особою підприємцем, з якої вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 додатково займаються іноземними мовами (англійською та німецькою), вартість одного заняття коштує 100 грн., вартість занять в місяць коштує 2000,00 грн. за двох дітей (а.с 27-29).

Представник відповідача у відзиві зазначає, що твердження позивачки про те, що на утримання дітей потрібно 12000,00 грн. щомісячно є необґрунтованим та безпідставним.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , вбачається, що ОСОБА_2 01 серпня 2020 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 .

ОСОБА_11 перебуває у вагітному стані, що підтверджується медичною довідкою про ультразвукове обстеження вагітних від 22.10.2020.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 01.09.2020 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. Переплата становить 21714,21 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми сплачених доходів ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 30.09.2020, ОСОБА_2 отримував доходи у 2 кварталі 2020 року у розмірі 260 грн. 53 коп. та у 3 кварталі 2020 року у сумі 158 грн. 25 коп.

Суд не бере до уваги додані позивачкою виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 у АБ «Південний» (а.с. 48-50), оскільки це є банківською таємницею та позивачкою не надано доказів щодо достовірності відомостей зазначених у цій довідці та доказів на правомірність отримання такої конфесійної інформації.

Судом оглянуто матеріали цивільної справи 489/2876/20, зокрема аркуші справи 57 (ухвала суду про витребування доказів), 63-66 (відомості з Банку Південний надані на виконання ухвали суду). З виписки по особовому рахунку приватного клієнта ОСОБА_2 вбачається рух коштів за період з 01.01.2020 по 02.10.2020. зарахування коштів на рахунок проводилось платником Donmar Corporation Даймонд Н.

Згідно довідки з ТОВ «Донмар» від 22.02.2021 за вих. № 22/02-01, ОСОБА_2 не є і ніколи не був співробітником ТОВ «Донмар».

Відповідно до довідки ТОВ «Донмар» від 12.08.2021 за вих. № 1208-1, ОСОБА_2 ніколи не був найманим працівником товариства, з ним також не укладалося будь-яких цивільних договорів на виконання робіт або надання послуг, йому також не доручалося проведення будь-якої роботи для товариства.

Як вбачається з виписки з особового рахунку ОСОБА_2 , в АТ «Універсал банк», ТОВ «Донмар» не здійснює йому перерахування заробітної плати, чи будь-якої іншої винагороди.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 статті 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позивачкою не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленій нею сумі.

При цьому, суд бере до уваги, що з часу постановлення рішення суду 10.04.2014, витрати на утримання дітей значно зросли, а тому визначений судом розмір аліментів в сумі 500,00 грн. на кожну дитину є недостатнім та на даний час є значно нижчим ніж передбачений законодавством мінімум.

Більш того, сам відповідач не заперечує проти збільшення розміру аліментів, не визнаючи при цьому лише розмір аліментів заявлених у позовній заяві.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, інтереси дітей, та розмір щомісячних витрат на їх утримання, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача, та захистом прав відповідача.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів визначених рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі №2/489/1131/14 від 10 квітня 2014 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. 00 коп. на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Відкликати виконавчий лист виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по цивільній справі № 2/489/1131/14) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 березня 2014 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, після чого у розмірі 500 грн. на утримання ОСОБА_3 до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_8 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «10» вересня 2021 року.