ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/256/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій вона просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 15.07.2021 №96352, вчиненого Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, за виконавчим провадження №66663991, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона не визнає борг перед стягувачем, між сторонами виник спір. Зупинення стягнення дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, співставивши її вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пунктів 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник, посилаючись на те, що вона має намір подати до суду позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З аналізу ст. 150 ЦПК України випливає, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа (виконавчого напису), якщо даний виконавчий документ (виконавчий напис) оскаржується у судовому порядку, тобто після відкриття провадження у справі за відповідним позовом.

Таким чином, даний вид забезпечення позову не застосовується до пред`явлення позову.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, перевіривши доводи про наявність реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову, беручи до уваги зміст заявлених в подальшому позовних вимог та предмет спору, вид забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149 - 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного судучерез Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О.Заставенко