Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю:

представника позивача - адвоката Синюка С.П.,

представник відповідача - Алєксєєв В.В.

секретаря судового засідання - Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Синюк С.Л. з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в якій вказав, що 27.09.2020 о 21 год. 50 хв. в с. Красне Кобеляцького району Полтавської області на 107 км а/д Р-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу (сідлового тягача) «Scania R» д.н.з НОМЕР_1 , який перебував у зчепленні з напівпричепом «Shmittz» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив проїзну частину у напрямку з права на ліво по ходу руху автомобіля, потім зупинився на зустрічній смузі і повертався у зворотньому напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_3 , який є рідним сином позивача, від отриманих травм загинув на місці пригоди. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000473 закрито постановою слідчого від 30.11.2020, в зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Scania R» д.н.з НОМЕР_1 була забезпечена полісом № АР/469262 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша», страхувальник - товариство з обмеженою відповідальністю «Ш.С.Г.»

16.10.2020 представник позивача звернувся до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування: моральної шкоди в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених на дату ДТП: 12*5000=60000 грн та утримання у розмірі 36 заробітних плат, встановлених на дату ДТП: 36*5000= 180000, оскільки позивач перебував на утриманні загиблого.

Відповідач листом від 05.01.2021 повідомив представника позивача про те, що розрахунок страхового відшкодування склав 45888,81 грн: 60000 грн. (моральна шкода) + 31777,62грн. (утримання з вересня 2020 по березень 2021)*50% (відповідальність водія транспортного засобу), тобто розмір страхового відшкодування визначено в половинному розмірі, оскільки відповідальність водія транспортного засобу та пішохода розділена пополам.

Вважає, що визначений відповідачем розмір страхового відшкодування є неправомірним, оскільки законодавцем не передбачено право страховика на власний розсуд зменшувати встановлений законом розмір суми страхового відшкодування.

Крім того вважає, що розмір страхового відшкодування повинен був виплачений одноразово відповідно до приписів ч.1 ст. 1202 ЦК України, оскільки в цьому випадку є істотні обставини справи, а саме позивач має поважний вік - 83 роки, залишився без фінансової підтримки загиблого сина, має слабке здоров`я, постійно потребує лікарської та сторонньої допомоги.

Прохає суд стягнути з відповідача на його користь 194111,19 грн відшкодування шкоди, з яких: 30000 грн - доплата моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, решта - 164111,19 грн - шкода, заподіяна смертю потерпілого, а також стягнути на його користь 8000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідачем - приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнав, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, помилковими, оскільки загиблий ОСОБА_3 перебував в тяжкому ступені отруєння алкоголем і порушив низку пунктів вимог ПДР в частині забезпечення безпеки руху, тобто допустив грубу необережність, внаслідок якої було створено аварійну обстановку та спровокувало виникнення смертельної ДТП. Ч.2 ст. 1193 ЦК передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. В зв`язку з цим відповідач прийшов до висновку про виплату страхового відшкодування у сумі 30000 грн, тобто в половинному її розмірі. Відповідачем було прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування щомісячними платежами, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу в зв`язку з відсутністю порушення саме законних прав та інтересів позивача, передчасного звернення до суду, відсутністю документального підтвердження сплати заявленого розмір витрат, переліку наданих юридичних послуг. У задоволенні позову прохали відмовити.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.058.2021 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Синюк С.Л. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, позов прохав задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_4 позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, прохав відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.13,14).

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30 листопада 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000473 від 28.09.2020 закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З цієї постанови вбачається, що 27.09.2020 приблизно о 21 годині 50 хвилин в с. Красне Кобеляцького району на 107 км а/д Н-31 Дніпро-Цраричанка-Кобеляки-Решетилівка, навпроти кафе «Красне», що розташоване за адресою: Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Красне, вул. Миру, 43, водій сідлового тягача «Scania R» д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом «Shmittz» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив проїзну частину у напрямку з права на ліво по ходу руху автомобіля, потім зупинився на зустрічній смузі і повертався у зворотньому напрямку. Унаслідок ДТП пішохід загинув на місці пригоди від отриманих травм. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що причиною дорожньо-траспортної пригоди є порушення пішоходом Скориком Л.С. п. 4.7 а), б) Правил дорожнього руху України, який переходив проїжджу частину дороги не у встановленому для цього місці у безпосередній близькості від автомобіля, який рухався збоку нього з дозволеною швидкістю та безпечним боковим інтервалом, чим створив небезпеку водію автомобіля «Scania R» д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом «Shmittz» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , що рухався на допустив наїзд на пішохода, в результаті чого він загинув, а в діях водія ОСОБА_2 будь-яких порушень Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП не мається та він не мав технічної можливості попередити вказану пригоду в даних дорожніх умовах, тобто в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.с.23-26).

Транспортний засіб «Scania R» д.н.з НОМЕР_1 належить ТОВ «Ш.С.Г.» та був забезпечений в ПАТ «Страхова компанія «Перша», що підтверджується полісом № АР / 4679262 (а.с. 6).

Представник позивача за довіреністю Боровик О.М. повідомила ПАТ «Страхова компанія «Перша» про дорожньо-транспортну пригоду та надала заяви про виплату страхового відшкодування та інші необхідні документи (а.с.7-19).

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода визнана відповідачем страховим випадком, унаслідок чого ним 24 грудня 2019 року складено страховий акт № ЦВ1120360, за яким представнику позивача виплачено страхове відшкодування у розмірі 45888,81 грн., що складається із відшкодування моральної шкоди (30000 грн.) та утримання з вересня 2020 по березень 2021 року (15888,81 грн).

Як убачається із додатку до страхового акта, загальний розмір страхового відшкодування, визначено страховиком складає 120 000 грн., оскільки його розмір зменшено наполовину (50 %) на підставі положень п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що вказано у листі ПАТ «Страхова компанія «Перша» № 2930 від 05.01.2021 , страховому акті № ЦВ1120360, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту (а.с.29-33).

Сума страхового відшкодування в розмірі 45888,81 грн виплачена представнику позивача (а.с.32).

Також відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування за: квітень 2021 р - 15.04.2021 в розмірі 2696,83 грн (а.с.124-129), за травень 2021 р. - 12.05.2021 в розмірі 2696,83 грн (а.с.130-135), за червень - липень 2021 р - 14.07.2021 в розмірі 4539,66 грн., та за серпень 2021 р. - 20.08.2021 в розмірі 2269,83 грн. (а.с.170-171).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (п. 2.1. ст. 2 цього Закону).

Абзацом першим п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За змістом п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відтак, положення цього пункту застосування не підлягають, оскільки у ній йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, а цивільно-правова відповідальність пішохода ОСОБА_3 не була і не може бути застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Саме такий висновок щодо застосування цієї норми викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 274/4882/17-ц (провадження № 61-38295св18).

Тому суд вважає, що оскільки загиблий пішохід ОСОБА_3 , який у розумінні положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є потерпілим, цивільно-правова відповідальність якого не може бути застрахована у відповідності до положень цього Закону, то рішення страховика (відповідача) про зменшення розміру страхового відшкодування наполовину є невірним та таким, що не ґрунтується на положення вказаного Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою вказаної статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала: зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

П.27.3 ст.27 Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач повинен був виплатити позивачеві моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілого в розмірі 60 000 грн. (12х5000 грн. (мінімальна заробітна плата на день настання події.))

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода, зокрема, відшкодовується батькам (усиновлювачів), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно, інвалідам - на строк їх інвалідності (п.2,п.3 абзацу другого частини першої ст.1200 ЦК України).

Частиною другою ст.1200 ЦК України передбачено, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду) та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Частиною третьою ст.1200 ЦК України встановлено, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника та інших доходів.

Відповідно до частини першої ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Пунктом 23.1 ст.23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є , зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Нормами ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано проведення страховиком виплат, пов`язаних із смертю потерпілого:

п.27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

п.27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку;

п.27.3. - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи: її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальної розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

п.27.5. - відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має похилий вік ( 83 роки), , потребує догляду, оскільки його син ОСОБА_3 проживав разом з ним та здійснював цей догляд, і це є істотними обставинами у розумінні абзацу 2 ч.1 ст. 1202 ЦК України, тому з урахуванням інтересів та з метою захисту прав особи похилого віку, суд вважає за можливе стягнути шкоду, передбачену ст. 1200 ЦК України одноразово за три роки.

Судом встановлено, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 260 000 грн. - 45888,81 грн. ( 30 000 моральна шкода + 15888,81 утримання з вересня 2021 по березень 2021) - 11349,15 грн (утримання з квітня 2021 по серпень 2021) =202762,04 грн. - 30 000 грн (доплата за моральну шкоду) - 81713,88 (одноразове утримання з 01.09.2021 по 01.09.2024)=91048,16 грн (довічно, щомісячними платежами в сумі 2269,83 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд доходить до наступного.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., які документально підтверджені.

Як убачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі надавалася позивачу на підставі на підставі ордеру і договору про надання правничої допомоги адвокатом Синюком С.Л. (а.с.42-46).

Адвокатом надано розрахунок фактичних судових витрат позивача, відповідно до якого ним затрачено 11 год. 30 хв. часу на надання правової допомоги на загальну суму 8000 грн, рахунок - фактура, квитанція про сплату 8000 грн та акт прийому - передачі наданих послуг (а.с.54-59).

Дані докази суд визнає належними і достовірними. Визначений розмір винагороди представника позивача відповідає критеріям, визначеним ч.4 ст.137 ЦПК України, при цьому відповідачем не заявлено обґрунтованих доводів стосовно не співмірності витрат на правничу допомогу (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Отже, позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування понесених ним судових витрат з урахуванням принципу пропорційності розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме: необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 30 000 грн. недоплаченої моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, а також матеріальну шкоду в зв`язку із смертю годувальника, одноразово, за три роки, з 01.09.2021 по 31.08.2024 в сумі 81 713,88 грн (вісімдесят одна тисяча сімсот тринадцять грн 88 коп.), а з 01.09.2024 року в розмірі 2269,83 грн ( дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн 83 коп.) щомісячними платежами, довічно, в межах суми страхового ліміту в розмірі 91048,16 грн та 8000 грн. (вісім тисяч грн.) витрат з оплати правничої допомоги.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в зв`язку із смертю годувальника, одноразово, за три роки, з 01.09.2021 по 31.08.2024 в сумі 81 713,88 грн (вісімдесят одна тисяча сімсот тринадцять грн 88 коп.), а з 01.09.2024 року в розмірі 2269,83 грн ( дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн 83 коп.) щомісячними платежами, довічно, в межах суми страхового ліміту в розмірі 91048,16 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 8000 грн (вісім тисяч грн) витрат з оплати правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Учасники справи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 ; приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 30.

Повний текст рішення складено 16.09.2021.

Суддя