єдиний унікальний номер справи 546/704/21
номер провадження 2/546/405/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У серпні 2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 21.02.2009 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактичні шлюбні відносини сторони не підтримують більше двох місяців, оскільки відсутнє взаєморозуміння та мають різні погляди на сімейне життя. Примирення та подальше спільне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим з підстав зазначених вище, буде суперечити їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою судді від 13.08.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 20.09.2021.

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 24).

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 25).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Зокрема судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.02.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 21.02.2009 Відділом РАЦС Ялтинського МРУЮ Автономної Республіки Крим (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

03 серпня 2021 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради видано довідку за вих. № 10-12/5921, згідно якої позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з відповідачем ОСОБА_2 , дочкою ОСОБА_3 , свекром ОСОБА_5 та свекрухою ОСОБА_6 (а.с. 6).

Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Шлюб розпався через різницю в поглядах на сімейне життя та оцінці різних життєвих ситуацій, у зв`язку з чим сторони втратили одне до одного відповідні почуття, які характерні для подружніх стосунків.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та малолітній дитині, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітній дитині, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Заяву про визнання позову ОСОБА_2 подано до початку розгляду справи по суті.

З квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 06.08.2021 встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн (а.с. 1).

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків, що становить 454,00 грн на користь позивачки ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 21, 105, 110, 112 СК України, ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 142, 197, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Позивачці ОСОБА_1 повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, за квитанцією № 0.0..1 від 06.08.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Ю.В. Зіненко