Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/834/2021

Справа № 229/3955/21

14 вересня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

третя особа: служба у справах дітей Дружківської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

У позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеній квартирі зареєстровані Відповідачі - ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є донькою позивача, а ОСОБА_3 онуком, відповідно.

У 2009 році відповідач ОСОБА_2 , разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 виїхали за межі України до Російської Федерації, де і мешкають у поточний час.

Як члени сім"ї позивача, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , не мешкають.

На даний час у квартирі проживає позивач. Він сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідачів. У зв`язку з тим, що у квартирі зареєстровані відповідачі, у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів комунальних послуг за відповідачів, крім того реєстрація в квартирі відсутніх осіб значно ускладнює здійснення права на відчуження нерухомості.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власниками чи співвласниками квартири АДРЕСА_1 , з 2009 року не проживають в квартирі, їх особисті речі в квартирі відсутні.

Відповідач самостійно визначилась зі своїм іншим місцем мешкання та місцем мешкання своєї неповнолітньої дитини на території Російської Федерації.

Просить усунути перешкоди у користуванні власністю позивачу, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Однак, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримали та просив їх задовольнити.

Представник відділу опіки та піклування Дружківської міської ради м.Дружківка в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В судове засіданні відповідачі не з`явилися, про місце, дату, час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

При цьому, рекомендовані відправлення з копією позовної заяви, додатками до неї та судовою повісткою про явку до суду на ім`я відповідачів, які були їм направлені за його зареєстрованим місцем проживання, повернуті до суду з причини "адресат відсутній за вказаною адресою". Можливості сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку відсутні.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007 року, заява № 8371/02).

Тобто, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи, що відповідачі повідомлені належним чином про дату, місце та час розгляду справи, причина неявки відповідачів є неповажними, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 82 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права (ст.16 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.7, 9-11).

Довідкою про склад сім`ї, підтверджується реєстрація відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у зазначеній квартирі (а.с.5).

Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані у квартирі позивача, як члени сім`ї, оскільки є його донькою та онуком відповідно.

Фактично, в зазначеній квартирі відповідачі не мешкають з 2009 року, що підтверджується актом про обстеження квартири (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 (який є малолітньою особою), житлом забезпечений, про що свідчить інформація надана позивачем відповідно до якої неповнолітній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем мешкання мати - ОСОБА_2 .

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку.

Частинами 2, 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом; місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідач проживає разом з матір`ю, яка забезпечила йому умови проживання, забезпечений житлом, тому його житлові права та інтереси після зняття з реєстрації з квартири позивачки порушені не будуть, що також підтверджується висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратили право користування житлом у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою вони відсутні без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів в зазначеній квартирі, створює перешкоди в користуванні позивачкою власністю. Відповідачі покинули квартиру добровільно, перешкод у користуванні квартири з боку позивачки не відбувалося.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання відповідачів такими, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у суду є всі законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст. ст.2, 10, 12, 13, 81-83, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та володіння квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2021 року.

Суддя: В.О.Лебеженко