справа №176/306/21
провадження №2/176/296/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором споживчого кредиту №1223/19-БП від 19 липня 2019 року в загальній сумі 22 442,91 грн.з яких: 6 979,00 грн.- залишок по кредиту,15 463,91 грн.- проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів та витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 19 липня 2019 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1223/19-БП.Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 7000 грн, строком 24 місяці, а відповідач зобовязалася повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування. Отримання кредиту підтверджується видатковим касовим ордером №1879 від 19 липня 2019 року на суму 7000 грн.

Відповідно умов договору відповідач зобов`язалась погашати заборгованість щомісячно у період з 10 по 30 число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по договору споживчого кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Строк повернення кредиту 18 липня 2021 року.

Однак, зобов`язання за кредитним договором не виконала та станом на 16 лютого 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 22 442,91 грн., з яких 6979,00 грн. - залишок по кредиту, 15 463,91 грн. - проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь зазначену суму заборгованості.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, при цьому до початку судового засідання представником позивача ОСОБА_2 подано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судовому засіданні участі не приймала, надавши письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає частково, з урахування доводів викладених у відзиві на позовну заяву.

Так, у відзиві зазначає, що дійсно 19 липня 2019 року оформила кредит №1223/19-БП в кредитній спілці «Союз-Дніпро» на споживчі цілі в розмірі 7000 грн.

До жовтня 2019 року не порушувала строки сплати та вчасно сплачувала регулярні платежі. Проте, починаючи з кінця 2019 року у зв`язку із тяжким фінансовим становищем проплати здійснювалися не в повному обсязі та з порушенням строків.

В травні місяці 2020 року отримала вимогу № 1229/20 від 22.05.2020 року про погашення заборгованості за кредитом. Тобто, направивши вимогу про достроково повернення кредиту, позивач використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилися несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Вважає що право позивача нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося після 16 червня 2020 року (наступний термін сплати регулярних платежів по кредиту, після направлення вимоги про дострокове погашення) та задоволенню позовні вимоги в частині стягнення процентів після вказаної дати не підлягають.

Крім того, просить суд звернути увагу на неправомірне нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами у період до 16 лютого 2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач вказує, що нараховує відсотки за користування кредитними коштами при прострочені платежів в сумі 1088,75 грн. за вказаний період, однак відповідно кредитного договору № 1223/19-БП, при порушенні строків сплати чергових платежів, розмір процентної ставки зростає та становить - 0.5% на день від суми загального залишку за кредитом за кожень день прострочення заборгованості.

Проте, за вказаний період нею здійснено проплату у сумі 1022,00 грн. тому нарахування відсотків за підвищеною ставкою у вказаний період є неправомірним Більш того, оскільки сплачена сума в розмірі 1022 грн. ( сума одразу за два місяці: лютий-березень), тому нарахування відсотків за підвищеною ставкою за наступний період ( «до 16 березня») є також неправомірним та має зменшитись.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що доводи викладені відповідачем у відзиві є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Так, зазначає, що у листах, що направлялися відповідачу не зазначена вимога дострокового повернення всієї суми кредиту разом з нарахованими процентами, а встановлюється лише факт наявності заборгованості за кредитним договором на дату направлення повідомлення та прохання погасити її, тобто позивач не змінював строки виконання основного зобов`язання.

При цьому, зауважує, що відповідач по строку до «16 листопад 2019 року» не здійснила погашення чергових платежів, передбачених п.6.4. Договору споживчого кредиту, тому Кредитна спілка «Союз-Дніпро» з 16 листопада 2019 року здійснювала нарахування процентів за користування кредитними коштами відповідно до п.6.6. Договору споживчого кредиту. Сплатою коштів у сумі 1022,00 грн. 03 лютого 2020 року, позивач не здійснила в повному обсязі погашення нарахованих процентів, не повернулася в плановий графік платежів, а тому нарахування процентів і в подальшому здійснювалося відповідно до п.6.6. Договору споживчого кредиту, тобто у розмірі 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості.

Після 03.02.2020 року, як вбачається із розрахунку до позовної заяви, ОСОБА_1 припинила повністю обслуговування кредитного боргу, тому Кредитна спілка змушена захищати свої інтереси, звернувшись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

Також додав,що підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Наведені вище правові висновки викладені також Верховним Судом у постанові № 61-7323св18 від 29.01.2020 року.

Таким чином, нарахування процентів за кожен день у розмірі 0,5%, у разі порушення строків сплати кредиту, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та судовій практиці Верховного Суду.

19 травня 2021 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, де відповідач зазначила, що направлений на її адресу лист є вимогою про дострокове погашення заборгованості, а не повідомленням позичальника про наявність існуючої заборгованості як зазначає позивач. В зазначеній вимозі позивач прямо вимагає дострокового погашення боргу з нарахованими відсотками чим змінює умови кредитного договору, укладеного між сторонами та таким чином, позбавляє себе права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами після надсилання відповідної вимоги.

Також вказала, що 30 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон №540-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни в регулювання процентної ставки за всіма кредитними договорами.

Даний закон встановлює пільги для фізичних осіб за споживчими кредитами:кредити на автомобіль, побутову техніку, освіту, ремонт та інші потреби , які не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності. Так, за прострочення по виконанню зобов`язань за споживчими кредитами у період з 1 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, а також вказаний закон забороняє збільшення процентів за споживчим кредитом протягом періоду з 1 березня 2020 року по 31 травня 2020 року за користування кредитом.

Наостанок вказала, що враховуючи положення вище вказаного закону, позивачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом за підвищеною відсотковою ставкою відповідно до п.6.6 кредитного договору за період з 01 березня по 31 травня 2020 року, що істотно збільшило суму боргу, а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 липня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір споживчого кредиту №1223/19-БП, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн., строком на 24 місяців з 19 липня 2019 року до 18 липня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом, що нараховані згідно розділу 4 даного договору. (а.с.5-7).

Відповідно до п. 1.3 Договору, кредитодавець на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору надає позичальнику кредит на споживчі цілі, а саме на утеплення квартири.

Відповідно до п.6.1 вищезазначеного договору нарахування процентів за Договором здійснюється за строк користування кредитом, та нараховується у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок Кредитора або внесення в касу Кредитора готівкою) включно. Процентна ставка за договором становить шістдесят цілих та вісімдесят чотири сотих процентів річних.

Відповідно до п.6.2 вищезазначеного договору процентна ставка за договором нараховується щомісяця на залишок заборгованості за кредитом. Згідно з п.6.3 договору до загальної вартості кредиту включені: загальний розмір кредиту за цим Договором та проценти за користування кредитом впродовж погодженого в п.4.1 строку дії Договору (за графіком розрахунків, наведеним у п.6.4 Розділу 6 цього Договору) (а.с.6). Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця згідно з графіком у період з 10 по 30 число кожного місяця.

Грошові кошти були отримані відповідачем ОСОБА_1 19 липня 2019 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1879 від 19 липня 2019 року (а.с.8).

Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання та на її адресу 22.05.2020 року направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитом в якій зазначено, що станом на 25.05.2020 року поточна заборгованість перевищує 4000 грн.з урахування процентів,нарахованих на прострочену заборгованість згідно п.6.6 Кредитного договору. Умовами кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту більше ніж на 15 календарних днів, з 16 дня процент за користування кредитом розраховується як 0,5% від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості та становить 35 грн. на день. Також запропоновано відповідачу вирішити ситуацію в досудовому порядку, а саме самостійно погасити поточну заборгованість в найближчий термін, в іншому випадку кредитна спілка «Союз-Дніпро» змушена буде звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.9).

Аналогічна вимога направлялася відповідачу 15 вересня 2020 року.(а.с.10).

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та станом на 16 лютого 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 22 442,91 грн.з яких: 6 979,00 грн. залишок по кредиту, 15 643,91 грн. проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Судом встановлено, що відповідач отримала кредитні кошти, однак добровільно не виконувала умови договору, не сплачуючи у добровільному порядку суми зазначені у графіку платежів повернення кредиту, у звязку з чим суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 6 979,00 грн., що є залишком по кредиту.

Окрім того, ч. 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи,не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідач визнав позов в частині стягнення залишку кредиту у розмірі 6 979,00 грн. та визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Щодо вимог про стягнення процентів нарахованих за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів слід зазначити наступне.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором споживчого кредиту, 03.02.2020 року відповідачем здійснений платіж у розмірі 1022 грн. та зазначена сума зарахована у рахунок погашення процентів. У подальшому, що не заперечується відповідачем, інші платежі не здійснювалися.

Згідно п. 6.6. кредитного договору №1223/19-БП позивач нарахував за порушення строків оплати кредиту підвищені відсотки за період з 16 грудня 2020 року до 16 лютого 2021 року в сумі 15 463,91 грн.

У той же час, відповідно до пункту 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що в разі допущення прострочення платежів споживач звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Крім цього, забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Згідно ч. ч. 1, 3 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Частина 4 статті 1056-1 ЦК України передбачає наступне: якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

Пункт 6.2 кредитного договору №1223/19-БП передбачає, що тип процентної ставки за кредитним договором є фіксованим і складає 60,84% річних (а. с. 5).

Отже, пункт 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» в частині заборони збільшення процентної ставки поширюється на даний випадок і згідно норм закону забороняється збільшення процентної ставки у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року N 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) на всій території України з 12.03.2020 року до 30.06.2021 року, встановлювався карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021,№611 від 16.06.2021.

Таким чином, у період з березня 2020 року і по лютий 2021 року (закінчення нарахування позивачем відсотків), дія карантину в Україні тривала.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що Кредитна спілка «Союз-Дніпро» , неправомірно, всупереч вимогами Закону України «Про споживче кредитування нарахувало підвищені відсотки за прострочення платежів по кредиту за кредитним договором№1223/19-БП від 19.07.2019 року під час дії карантину, що законом забороняється.

У той же час, суд вважає, що до 01 березня 2020 року позивач мав право нараховувати підвищені відсотки за прострочення кредитних платежів за зазначеним кредитним договором.

Згідно умов договору у разі сплати процентів вчасно, за період з серпня 2019 по березень 2020 року сплаті підлягає 3 570 грн., з яких відповідач сплатив 2555,00 грн., отже, несплачені відсотки складають: 1015,00 грн.

Отже, враховуючи законодавчу заборону на збільшення процентної ставки, з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) передбаченої пунктом 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», станом на 16.02.2021 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 7994,00 грн., яка складається з наступного: 6 979,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1015,00 грн. грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 7994,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судових збір у розмірі 809,06 грн. (7999,00

грн.х2270,00грн./22 442,91 грн.)

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 13,10,81,141,200,263-265, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь кредитної спілки «Союз-Дніпро» () заборгованість за кредитним договором № 1223/19-БП від 19 липня 2019 у розмірі 7994,00 грн., яка складається з 6979, 00 грн. - залишку за кредитом; 1015,00 грн. - проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням простроченних платежів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь кредитної спілки «Союз-Дніпро» () витрати по сплаті судового збору у розмірі 809,06 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська

Дніпропетровської області