Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/385/21
Єдиний унікальний №733/848/21
Рішення

Іменем України

17 вересня 2021 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

при секретарі: В.Ю. Литвиненко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» про захист прав споживачів.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «СС ЛОУН» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що ТОВ «СС ЛОУН» надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, проте, нею даний договір не підписувався. Відповідачем не повідомлено письмово позивачку всю необхідну інформацію щодо умов договору, він скористався тим, що їй, як позичальниці, об`єктивно бракувало знань, необхідних при здійсненні правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, і позивачка була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абзацу третьої частини шостої ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між нею та відповідачем, є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору, при цьому в ньому не вказана ціна та сукупна вартість кредиту, їй не надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, у зв`язку з чим реально нарахований відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Позивач вважає, що відповідачем введено її в оману щодо істотних умов договору, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом та їй не зазначено щодо непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання, при цьому повідомлено про значно меншу ціну кредиту (відсотків), через що вона погодилася на укладання договору. Розмір нарахованих відсотків за кредитним договором значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. А тому позивачка просить визнати договір позики, укладений між нею та ТОВ «СС ЛОУН», недійсним.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, разом з позовною заявою подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, він не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 повністю та вважає їх безпідставними, та такими, що не мають законного обґрунтування та не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідач є юридичною особою, фінансовою установою, про що отримане відповідне свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, має ліцензію відповідно на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг та господарської діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 23 квітня 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_2 було укладено електронний Кредитний договір «1362392-А», на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», затверджених 31 березня 2021 року наказом ТОВ «СС Лоун» № 3103-1. Кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «СС Лоун» і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит має можливість безперешкодно ознайомитися з цими документами перед укладанням договору. Відповідно до п.2.1., 2.6.1. кредитного договору Кредитор надав позичальнику кредит в сумі 5200,00 грн. Згідно з п.2.6.2. кредитного договору - строк кредиту з 23.04.2021 року по 21.05.2021 року. Умовами договору було передбачено також: акційна процентна ставка у розмірі 0,597% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; реальна річна процентна ставка за користування кредитом 217,91 %. Крім того, п.5.7. Кредитного договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості до запланованої дати повернення, цей договір вважатиметься авто пролонгованим та діятиме з підвищеною процентною ставкою у розмірі 2,99 %. Аналіз положень ЗУ «Про електронну комерцію» чітко та недвозначно встановлює, що положення цього закону застосовуються до правовідносин за участю як суб`єктів господарювання, так і фізичних осіб під час вчинення електронних правочинів. Тобто укладення електронних кредитних договорів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем прямо підпадає під сферу дії цього закону. Крім того, електронний підпис одноразовим ідентифікатором є різновидом електронного підпису і його використання має на меті саме ідентифікацію особи підписанта та підтвердження дійсної волі на укладання договору. Згідно з наданими суду копіями кредитного договору, а також копій відповідних сторінок з ІТС Товариства чітко вбачається, що вказаний Кредитний договір підписано в порядку, передбаченому ст.11,12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме: електронним підписом одноразовим ідентифікатором «f47310», що повністю відповідає вимогам законодавства. Позивачка була ознайомлена з порядком підписання Кредитного договору, про що свідчать виконані позивачем фактичні дії в ІТС Товариства, а також отримання та використання позивачем електронного підпису одноразового ідентифікатора. Крім того, відповідно до чинного законодавства, якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. На його думку всі намагання позивача визнати Кредитний договір недійсним направленні лише на уникнення цивільно-правової відповідальності за кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 737 від 14.04.2016 року, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, вбачається, що ТОВ «СС Лоун» є фінансовою установою.

Крім того, ТОВ «СС Лоун» має ліцензію на провадження діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана ТОВ «СС Лоун» розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 13.04.2017 року № 1127.

23 квітня 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір «1362392-А», на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», затверджених 31 березня 2021 року наказом ТОВ «СС Лоун» № 3103-1, згідно якого ТОВ «СС Лоун» надало позичальнику кредит в сумі 5200,00 гривень, строком на 30 календарних днів, що вбачається з п.п.2.6.1. та п.3 зазначеного договору.

Відповідно до п.2.2. даного кредитного договору, кредит надається в національній грошовій одиниці - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на платіжну картку, вказану позичальником в заявці на отримання кредиту, або в готівковій формі в пунктах надання фінансових послуг платіжною системою.

Умовами договору було передбачено також: акційна процентна ставка у розмірі 0,597% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; реальна річна процентна ставка за користування кредитом 217,91 %. Крім того, п.5.7. Кредитного договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості до запланованої дати повернення, цей договір вважатиметься авто пролонгованим та діятиме з підвищеною процентною ставкою у розмірі 2,99 %.

Кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на офіційному Веб-сайті ТОВ «СС Лоун» з вільним доступом для невизначеного кола осіб, на якому міститься інформація про можливість отримання кредиту.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно п.5.2. Кредитного договору - у разі несплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії Договору та не продовження строку дії договору, Кредитором застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, підписую даний Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження строку дії Договору з дня запланованої дати повернення кредиту ще на 20 календарних днів.

Відповідно до п.6.6. Кредитного договору - У разі застосування автопролонгації на суму кредиту (фактичний залишок суми кредиту) Позичальника нараховується підвищена процентна ставка, яка становить 2,99%, за кожен день користування кредитом. Така підвищена процентна ставка нараховується починаючи з 1-го дня автопролонгації та діє до дня, зазначеного у відповідній угоді як нова узгоджена Сторонами запланована дата повернення кредиту, та/або до формування Позичальником продовження строку користування кредитом на умовах цього договору.

Позивачка стверджує, що спірний договір вона не укладала, спірний договір не відповідає внутрішній її волі, правові наслідки, що ним обумовлені, для неї реально не настали, порушення прав ОСОБА_1 є очевидним, тому є достатні підстави для визнання указаного правочину недійсним.

Вирішуючи заявлену вимогу про визнання кредитного договору недійсним, суд ураховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Норми ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 ст.11 Закону. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі class=rvts11>171;логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений.

Натомість, як встановлено матеріалами справи відповідачем надано докази укладення спірного договору із ОСОБА_1 , а також докази перерахування суми кредиту на вказаний нею рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка пройшла реєстрацію в ІТС (Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства), з метою отримання кредиту. Верифікація останньої в системі свідчить, про те, що вона ознайомилась з Правилами та іншою наданою на сайті відповідача інформацією.

Про це свідчить: надання ОСОБА_1 своїх особистих/персональних та інших, супутніх даних; надання згоди на обробку персональних даних, згідно із ЗУ «Про захист персональних даних»; створення особистого кабінету; подання в ІТС товариства кредитної заявки (з зазначенням бажаної суми та строку кредитування).

Своєю відміткою в ІТС товариства позивач підтвердила ознайомлення та прийняття Правил.

Про ознайомлення з інформацією передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» позивачка була ознайомлена.

В процесі реєстрації в ІТС товариства позичальник також пройшла процедуру верифікації платіжної картки НОМЕР_1 , на яку 23 квітня 2021 року здійснено переказ 5200 грн.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В абзаці 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Матеріалами даної справи підтверджується, що договір між сторонами укладено у електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті відповідача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявниця і використала для підтвердження підписання кредитного договору.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Доводи позивачки про те, що вищевказаний кредитний договір не укладався доказами у справі не підтверджені та судом не встановлено факту здійснення відповідачем неправомірних дій, які сприяли б введенню в оману останньої.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним із вказаних стороною позивачки мотивів - не доведені, отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ст..141 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує також питання щодо судових витрат у справі. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то судовий збір відповідно компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 207, 634, 638, 1055, 1054 ЦК України ст.ст. 11, 12, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст.81, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» про захист прав споживачів відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17 вересня 2021 року.

Суддя Т. В. Карапиш