Справа № 685/849/21
Провадження № 2/685/237/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Бабійчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням, мотивуючи його тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає за вказаною адресою разом із сином ОСОБА_3 . Відповідач є її дочкою і також зареєстрована у будинку, однак більше року за місцем реєстрації не проживає. Через те, що в будинку зареєстрована відповідач вона не може оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тому просила позбавити відповідача права користування будинком АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно з ст.128 ЦПК України, до суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою надісланий відповідачу з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування домоволодіння від 20 травня 2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.05.2005, свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно з актом обстеження побутово-житлових умов від 27.05.2021 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована, зокрема, ОСОБА_2 , яка з 2006 року за вказаною адресою не проживає.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 1 та 4 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Оскільки відповідач не надав доказів того, що між нею та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у будинку позивача протягом одного року, то суд встановив, що відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин.

Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК України, ст. 12, 81, 89 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 (Теофіпольської ОТГ).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча