Справа № 428/8567/21
Провадження №2/428/1662/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру, мотивуючи вимоги тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . На його замовлення приватне науково - виробниче підприємство «Промреконструкція» виготовило ескізний проект реконструкції житлової квартири та містобудівний розрахунок реконструкції квартири АДРЕСА_2 . Надалі, позивач отримав згоду з сусідніх квартир на влаштування балкону у квартирі ОСОБА_1 . Та вже тоді позивачем в квартирі були зроблені деякі реконструкції, які полягали у переобладнанні кімнат та улаштування балкону. 14.07.2020р. приватним науково - виробничим підприємством «Промреконструкція» було зроблено висновок про технічний стан будівельних конструкцій житлової квартири. 23.07.2021р. інженером інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 був виготовлений новий технічний паспорт, згідно якого загальна площа квартира складає 55,8кв.м., житлова площа - 18,1кв.м. Через реконструкцію, позивач не має можливості належним чином оформити правовстановлюючі документи на свою приватну власність - квартиру. Здійснене переобладнання у квартирі є незначним, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, не пошкоджує будівельні конструкції. Позивач вважає, що існують законні підстави для визнання за ним права власності на реконструйовану квартиру. Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 55,8кв.м., житловою площею 18,1кв.м.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , посвідченого 28.07.2006р. Управлінням житлово - комунального господарства міськради, виданого згідно розпорядження (наказом) від 28.07.2006р. №130, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 - 1/2 частки та ОСОБА_1 - 1/2 частки. Право власності на квартиру в Сєвєродонецькому міському БТІ зареєстроване від 28.11.2006р., що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12666123. З відмітки проставленої на витязі №12666123 від 28.11.2006р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно, що 1/2 частка квартири перейшла від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 по свідоцтву про право на спадщину за законом, посвідченому 1-ю Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 19.11.2010р., р.№1-2452. Відповідно до копії висновку Приватного науково - виробничого підприємства «Промреконструкція» м. Сєвєродонецьк, затвердженого 14.07.2020р. директором ПНВП «Промреконструкція» ОСОБА_5, аналіз загального стану конструкцій житлової квартири АДРЕСА_1 , в цілому, дозволяє зробити висновок, що в даний час вона знаходиться в задовільному стані. З копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого 23.07.2021р. ФОП ОСОБА_2 встановлено, що загальна площа квартири становить 55,8кв.м., житлова - 18.1кв.м.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.152 ЖК УРСР (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3187-12 від 06.05.93; в редакції Закону №191-VIII від 12.02.2015), виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Відповідно до підпункту 1.4.1 пункту 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005р., переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Суд враховує, що позивач виконав переобладнання своєї квартири без дозволу виконавчого комітету міської ради. Разом з тим, сторона відповідача, виконавчі органи якої належать до органів державного архітектурно-будівельного контролю (п.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»), не висловила заперечень проти переобладнання квартири позивача. Крім того, суд враховує, що згідно із висновком про технічний стан будівельних конструкцій житлової квартири АДРЕСА_1 , випробування матеріалу несучих конструкцій житлової квартири показало, що їх міцності перевищують, або дорівнюють проектним і є достатніми для експлуатації конструкцій за проектним призначенням. На момент проведення обстежень дефектів і пошкоджень перекриття не виявлено. Загальний стан конструкцій житлової квартири в цілому, дозволяє зробити висновок, що в даний час квартира знаходиться в задовільному стані.

Таким чином суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд враховує, що спір виник не з вини відповідача, у зв`язку із чим, справедливим та розумним буде не стягувати судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України , суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 ) до Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (ідентифікаційний код юридичної особи 44083662, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б. Дружби Народів, 32) про визнання права власності на квартиру, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 ) право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 55,8кв.м., житловою площею 18.1 кв.м.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович