ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2021 року

м.Харків

справа № 624/199/19

провадження № 22-ц/818/4602/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заробітної плати, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року, постановлене під головуванням судді Зимовського О.С., в залі суду в смт Сахновщина Харківської області (повний текст судового рішення складено 25 травня 2021 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заробітної плати, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; позивач зазначає, що справа перебувала на розгляді у суді першої інстанції з березня 2019 року до 20 травня 2021 року; за цей час ТОВ «Кегичівка А інвест» припинило свою діяльність та було ліквідоване за рішенням засновників. Незважаючи на те, що товариство мало заборгованість із заробітної плати перед працівниками, процедура банкрутства ліквідатором не ініціювалася. ОСОБА_1 вказує, що позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими; заборгованість по заробітній платі складає 18 436,15 грн., яка підлягає стягненню на його користь разом із середнім заробітком за час затримки розрахунку при звільненні, а також разом із моральною шкодою. Позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у долученні до матеріалів справи доказів, які були надані 20 травня 2021 року.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Коваленко Олена Василівна надала відзив на апеляційну скаргу, просила залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано порядку задоволення своїх вимог як кредитора до ТОВ «Кегичівка А інвест», яке 30.03.2020 року припинено як юридична особа. Доказів того, що ОСОБА_1 звертався до ліквідатора товариства із вимогою про стягнення заробітної плати, матеріали справи не містять. Крім того позивачем не підтверджено факту наявності заборгованості товариства із виплати заробітної плати, в тому числі при звільненні працівника.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язана довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду юриста ТОВ «Кегичівка-А-Інвест» на підставі наказу № 4 від 31.05.2018 року (а.с.8 т.1).

19 грудня 2018 року позивач звільнений з вказаної посади за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 3-з від 19.12.2018 року ( а.с.7 т.1).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.03.2019 року позивачу ОСОБА_1 у 2018 році нараховано та виплачено 26 138 грн., з яких: 4 704,84 грн податку. Дата звільнення 19.12.2018 року (а.с. 9 т.1).

Відповідно довідки Історії по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року на картковий рахунок позивача було перераховано 2997,01 грн., дата зарахування 26.07.2018 року (а.с. 10 т.1).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Кегичівка А-інвест» з 04.03.2019 року перебуває в стані припинення, за рішенням засновників (а.с.50 т.1).

Згідно довідки, виданої 20.02.2020 року №02-24/165 Слобожанською сільською радою Кегичівського району Харківської області, вбачається, що у Трудовий архів Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області документи на зберігання від ТОВ «Кегичівського-А-інвест», не здавались взагалі (а.с. 60 т.1).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.03.2020 року № 7000387 за рішенням засновників ТОВ «Кегичівка А- інвест», як юридичну особу припинено (а.с.133-134 т.1).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що за згодою сторін заробітна плата йому була встановлена у розмірі 3 723 грн. Заробітну плату за виконану роботу він отримав лише один раз - 26.07.2018 року, яка була перерахована на його банківську картку. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.03.2019 року відповідачем йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 26 138 грн., та з урахуванням сплачених сум податків невиплачена заробітна плата в сумі 18 436,15 грн. ОСОБА_1 зазначає, що він неодноразово звертався до керівництва і бухгалтера вказаного підприємства для проведення повного розрахунку з ним, але отримував лише обіцянки. У зв`язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути солідарно з засновників та ліквідатора ТОВ «Кегичівське-А-Інвест» на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 18 436,15 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.12.2018 року по 29.01.2020 року, який становить 52 122,7 грн. (виходячи із наступного розрахунку: 3723 грн. х 1 міс. (листопад - грудень 2018 року) : 20 роб. днів = 186,15 грн. х 280 роб. днів (за період з 19.12.2018 року по 29.01.2020 року), а також позивач просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 30 березня 2020 року за рішенням засновників ТОВ «Кегичівка А- інвест» як юридичну особу припинено (а.с.133-134 т.1).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України).

Оскільки ТОВ «Кегичівка А- інвест» було припинено за рішенням засновників, правонаступництво у такому разі не допускається.

Колегія суддів вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест».

За змістом ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишення позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З урахуванням вказаного, рішення суду в частині вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест» підлягає скасуванню, провадження у справі в цій частині слід закрити.

Натомість суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до засновників ТОВ «Кегичівка А інвест» про стягнення заробітної плати, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату. А саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Матеріали справи свідчать про те, що 19 грудня 2018 року позивач звільнений з посади юриста ТОВ «Кегичівка-А-Інвест» за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 3-з від 19.12.2018 року ( а.с.7 т.1).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.03.2019 року позивачу ОСОБА_1 у 2018 році нараховано та виплачено 26 138 грн., з яких: 4 704,84 грн податку. Дата звільнення 19.12.2018 року (а.с. 9 т.1).

Відповідно довідки Історії по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року на картковий рахунок позивача було перераховано 2997,01 грн., дата зарахування 26.07.2018 року (а.с. 10 т.1).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Доказів на спростування нарахування та виплати ОСОБА_1 при звільненні 26 138 грн., позивачем суду не надано.

А посилання на те, що на картковий рахунок позивача було перераховано лише 2997,01 грн. у липні 2018 року, не приймаються колегією суддів, оскільки відсутність перерахунку коштів на картковий рахунок позивача при його звільненні не свідчить про невиплату таких коштів іншим шляхом (через касу товариства, тощо).

Натомість матеріали справи містять податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податку форми № 1ДФ за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року, які містять інформацію як про нарахований, так і фактично виплачений дохід позивача, суми утриманого податку (а.с. 9).

Згідно з п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з їх податку, який затверджено наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 року, у графі «сума виплаченого доходу» відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. Заробітна плата, що виплачується у встановлені терміни в наступному місяці, повинна бути відображена в податковому розрахунку за той період, у який ходить попередній місяць, за який заробітну плату було нараховано.

Згідно з п. 44.1 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється нормування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Чинним законодавством передбачена відповідальність платників податків за порушення порядку заповнення документів податкової звітності, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах.

Внесення інформації про виплачену заробітну плату до звіту форми 1 ДФ без первинних документів, якими підтверджено таку виплату, забороняється.

Тобто є неможливим зазначення інформації про виплачену заробітну плату у звітах форми 1 ДФ без фактичного такого здійснення та без існування документів, які підтверджують фактичне отримання працівником заробітної плати.

Крім того відповідно до вимог ст. 96 ЦК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест» підлягає скасуванню та провадження у справі в цій частині слід закрити. А в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 369, 376, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кегичівка А інвест» - скасувати та провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова