Головуючий суду 1 інстанції - Третяк О.Г.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 409/1037/21
Провадження № 22-ц/810/581/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
13 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.М.,
за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.,
учасники справи:
стягувачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
боржники - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
орган державної виконавчої служби - Луганський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_7
на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 травня 2021 року, постановлену у складі судді Третяка О.Г. в м. Сєвєродонецьк Луганської області,
за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни, заінтересовані особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважають, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків боржників не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, тому просили суд визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни № 5542 від 06 квітня 2021 року, № 5496/18.1-76 від 07 квітня 2021 року, № 5580/18.1-76 від 07 квітня 2021 року про повернення стягувачам без прийняття до виконання виконавчих листів Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 січня 2021 року по справі № 409/97/20 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5000 грн та частини суми сплаченого судового збору 420,40 грн, та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн та частину суми сплаченого судового збору 420,40 грн.
Білокуракинський районний суд Луганської області ухвалою від 12 травня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни повернув без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 травня 2021 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у порушення вимог процесуального законодавства не звернув увагу на те, що вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення) подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.
Представник скаржників зазначає, що виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу, саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь якого рішення суду втрачає сенс та саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи, однак суд першої інстанції зазначене не взяв до уваги.
Ухвалою Луганського апеляційного суду Луганської області від 05 липня 2021 року головному державному виконавцю Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ользі Миколаївні, Анохіній Наталії Сергіївні, Хорсенкову Дмитру Сергійовичу, Тернавському Сергію Володимировичу, Тернавській Олені Анатоліївні, Тернавському Владиславу Сергійовичу, Тернавській Юлії Сергіївні роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повідомлені про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".
Головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольга Миколаївна, ОСОБА_9 , про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.
Учасники процесу в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, та у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
06 квітня 2021 року головним державним виконавцем Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. винесені повідомлення № 5496/18.1-76 та № 5542 про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_2 без прийняття до виконання.
07 квітня 2021 року головним державним виконавцем Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. винесене повідомлення № 5580/18.1-76 про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання.
Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили визнати неправомірними та скасувати повідомлення головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. від 06 квітня 2021 року № 5496/18.1-76, № 5542 та від 07 квітня 2021 року № 5580/18.1-76 про повернення стягувачам без прийняття до виконання виконавчих листів Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 січня 2021 року у справі № 409/97/20.
Постановляючи ухвалу від 12 травня 2021 року про повернення скарги без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що скарга не відповідає вимогам частини другої статті 183 ЦПК України, оскільки до неї не додано доказів її надіслання (надання) заявником іншим учасникам справи.
Проте, до такого висновку суд першої інстанції дійшов помилково з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).
Водночас у розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачено можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
Вказані процесуальні правовідносини регулюються нормами розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», у якому встановлено окремий процесуальний режим розгляду відповідних справ.
До скарг на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.
Постановляючи ухвалу від 12 травня 2021 року суд першої інстанції не звернув уваги на те, що частиною другою статті 183 параграфу 2 «Заяви з процесуальних питань» глави 1 Розділу III «Позовне провадження» ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.
Положення ч. 4 статті 183 ЦПК України, які передбачають, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду, не регулюють питання подачі скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.
За таких обставин, достатніх підстав для повернення скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у суду першої інстанції не було.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 183, 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384, 447 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 травня 2021 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

О.Ю. Карташов