УХВАЛА

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 447/1854/18

провадження № 61-5070св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Роздільська селищна рада Миколаївського району Львівської області,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в складі колегії суддів Курій Н. М., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ :

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Роздільська селищна рада Миколаївського району Львівської області, про зобов`язання усунути перешкоди в належному користуванні присадибною земельною ділянкою шляхом знесення металевої опори з фундаментом та шести сонячних панелей.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 16 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 16 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково; зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні приватизованою присадибною земельною ділянкою шляхом демонтажу шести сонячних панелей, установлених ОСОБА_2 , які розміщені з виносом за спільну межу між земельними ділянками в бік земельної ОСОБА_1 (земельна ділянка АДРЕСА_1 ); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2020 року ОСОБА_2 подаладо Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2020 рокувідкрито касаційне провадження в справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В ухвалі Верховного Суду від 07 квітня 2020 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом пункт 3, 4 частини другої статті 389 та пунктом 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, а саме, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та апеляційний суд необґрунтовано відхилив подане ним клопотання про виклик експерта для надання роз`яснення щодо свого експертного висновку, оскільки такий висновок є недостовірним та суперечливим, що має значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні приватизованою земельною ділянкою призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук