Провадження № 2-з/643/221/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Афанасьєва В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, а також дії, направлені на розпорядження нерухомим майном та накласти арешт, на наступне нерухоме майно, що належить Громадській організації «Підтримки захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» (Код ), а саме: гараж літ. «В-1», загальною площею 36,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ. «Б-1», загальною площею 50,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ. «Г-1», загальною площею 94,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання остаточним рішенням суду у справі законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що ним готується позовна заява до Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива Нація» про відшкодування вартості витрат на невід`ємні поліпшення нерухомого майна. Вважає, що мають місце обставини, за наявності яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його прав і інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а тому судом мають бути вжиті заявлені нижче заходи забезпечення позову, з огляду па наступне. 15.03.2021 р. між ним у якості користувача та відповідачем у якості позикодавця укладено Договір безоплатної позички (далі - договір. Додаток 2), відповідно до якого, відповідач передав ОСОБА_1 у безоплатне користування, а він прийняв наступні об`єкти нерухомого майна: гараж літ «В-І» - загальною площею 36,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ «Б-1» - загальною площею 50. 0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ «Г-І» - загальною площею 94,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі разом - Нерухоме майно). Сукупна вартість Майна на момент його передачі Користувачеві складає суму у розмірі 4 159 575 (чотири мільйона сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гри., що становить еквівалент 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) доларам США (п. 1.3 Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору Користувач мас право, зокрема, здійснювати поліпшення Майна у відповідності до потреб Користувача та за попередньою письмовою згодою Позичкодавця. Згідно з листом відповідача від 18.03.2021 р. (Додаток 3) відповідач надав ОСОБА_1 згоду на здійснення поліпшень Нерухомого майна, визначаючи склад, умови та обсяг таких поліпшень на власний розсуд. Протягом квітня-серпня 2021 року, заявником за власні кошти здійснено ремонт Нерухомого майна. Додатковою угодою від 17.08.2021 р. (Додаток 4) п. 1.3. Договору викладено у новій редакції, збільшивши розмір сукупної вартості Майна з урахуванням ремонту до 4 354 575 грн. 15.09.2021 р. ОСОБА_1 отримав від відповідача повідомлення про розірвання Договору, обґрунтоване, начебто, необхідністю відповідача продати Нерухоме майно третій особі (Додаток 5). У зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає наявними підстави для відшкодування йому відповідачем вартості витрат на невід`ємні поліпшення. Враховуючи, що зазначені обставини належать безпосередньо до предмету позову, а не заяви про його забезпечення, то такі обставини будуть більш детально обґрунтовані ОСОБА_1 із посиланням на відповідні норми законодавства та докази у саме позовній заяві. Враховуючи зазначені обставини справи та приписи чинного законодавства, відповідач, як власник, має фактичну можливість відчужити чи іншим чином розпорядитися Нерухомим майном, демонтувати результати зробленого мною ремонту, що у подальшому, у разі невжиття заходів забезпечення позову, у випадку ухвалення рішення про задоволення позову, зробить виконання такого рішення та ефективний захист прав позивача, в тому числі, на стадії виконавчого провадження, неможливим. Вважає, доцільним та справедливим є застосування судом таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на Нерухоме майно та заборона будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі, реєстраційні, а також дії, направлені на розпорядження Нерухомим майном, до набрання остаточним рішенням у справі законної сили. Обставини, викладені в цій заяві про забезпечення позову, свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір. Тому, порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту, заборона вчиняти дії та розпоряджатися майном) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчужене, змінене, а рішення про задоволення позову не виконане), з урахуванням законного інтересу, за захистом якого він має намір звернутися до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що способи забезпечення позову, які він просить застосувати є співмірними із заявленими ним вимогами та виправданим заходом, який забезпечить можливість реального виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, а також забезпечить ефективне поновлення його порушених прав.

Відповідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 ч. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 22.02.2005 року у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу N 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69).

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

З постанови Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 405/137/19 вбачається, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо правомірності вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач в даній цивільній справі. Також у вказаній постанові Верховним Судом зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем планується пред`явити вимоги до відповідача про відшкодування вартості витрат на невід`ємні поліпшення нерухомого майна.

15.03.2021 р. між ОСОБА_2 у якості користувача та відповідачем у якості позикодавця було укладено Договір безоплатної позички, відповідно до якого, відповідач передав ОСОБА_1 у безоплатне користування, а він прийняв наступні об`єкти нерухомого майна: гараж літ «В-І» - загальною площею 36,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ «Б-1» - загальною площею 50. 0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ «Г-І» - загальною площею 94,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Сукупна вартість Майна на момент його передачі Користувачеві складає суму у розмірі 4 159 575 (чотири мільйона сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гри., що становить еквівалент 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) доларам США (п. 1.3 Договору).

Згідно з листом відповідача від 18.03.2021 р. ГО «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива Нація» надав ОСОБА_1 згоду на здійснення поліпшень Нерухомого майна, визначаючи склад, умови та обсяг таких поліпшень на власний розсуд.

Додатковою угодою від 17.08.2021 р. п. 1.3. Договору викладено у новій редакції, збільшивши розмір сукупної вартості Майна з урахуванням ремонту до 4 354 575 грн.

15.09.2021 р. ОСОБА_1 отримав від відповідача повідомлення про розірвання Договору, обґрунтоване, начебто, необхідністю відповідача продати Нерухоме майно третій особі.

Виходячи із змісту позовних вимог, суд вважає доведеним, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування вартості витрат на невід`ємні поліпшення нерухомого майна, та невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі можливого задоволення позовних вимог.

За таких обставин, застосування заходів забезпечення позову до пред`явлення позову у вигляді заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, а також дії, направлені на розпорядження нерухомим майном та накладення арешту, на наступне нерухоме майно, що належить Громадській організації «Підтримки захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» (Код ), а саме: гараж літ. «В-1», загальною площею 36,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ. «Б-1», загальною площею 50,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ. «Г-1», загальною площею 94,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання остаточним рішенням суду у справі законної сили, є необхідним, обґрунтованим та достатнім засобом забезпечення майбутнього позову, який гарантуватиме ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача в разі задоволення позову та є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову до пред`явлення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149 153 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, а також дії, направлені на розпорядження нерухомим майном та накладення арешту, на нерухоме майно, що належить Громадській організації «Підтримки захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» (Код ), а саме на: гараж літ. «В-1», загальною площею 36,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ. «Б-1», загальною площею 50,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літ. «Г-1», загальною площею 94,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання остаточним рішенням у справі законної сили.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В.О. Афанасьєв