г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2608/21
Номер провадження 2/213/1792/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Стаматова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та просить встановити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування пред`явлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким вищевказану квартиру заповіла їй, але позивач дізналася про заповіт тільки 09 липня 2021 року, коли знайшла його випадково під час прибирання квартири у шухляді зі старими паперами. Тому до нотаріуса вона звернулася після спливу шестимісячного троку, встановленого законом для прийняття спадщини, а саме 12 липня 2021 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні. Вважає, що пропустила строк з поважних причин, посилаючись на свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім того просила врахувати, що не була обізнаною про наявність заповіту.

Ухвалою від 28.07.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні 19.08.2021 судом було витребувано докази щодо відкриття спадкової справи, закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити /а.с.84/.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, відзив на позов не надав, при цьому надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду /а.с.32/.

Належним чином повідомлена третя особа Приватний нотаріус Андрух І.В. в судове засідання не з`явилася, ніяких клопотань від неї не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується наданою позивачем суду копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі /а.с.12/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22.06.1993, виданого УЖКГ міськвиконкому згідно з розпорядженням С-668 від 10.05.1993. Право власності на спадкове майно зареєстровано в БТІ /а.с.17/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дочка спадкодавця ОСОБА_3 /свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , видане Соборним районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області /а.с.3, 11/.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с. 8/, а отже онукою спадкодавця.

20.12.2011 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2968, яким заповіла належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 /а.с.13, 14/.

Встановлено, що 12.07.2021 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух І.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-ти місячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини /а.с.16/.

Згідно з матеріалами спадкової справи, наданої суду на ухвалу про витребування доказів приватним нотаріусом Андрух І.В., вона була відкрита після смерті ОСОБА_2 12.07.2021 за заявою ОСОБА_1 , яка просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Як видно із спадкової справи, інші особи із заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття не зверталися, померлою за життя 20.12.2011 - складався заповіт, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.41-82/.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав відлік відповідно з дати її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, сплинув.

Враховуючи те, що позивач подала заяву про прийняття спадщини після спливу строку, встановленого ст.1270 ЦК України, постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено /а.с.16/.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою, відповідач в задоволенні позовних вимог не заперечує.

В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом встановлено, що позивач, яка є онукою спадкодавця, на час складання заповіту та на час відкриття спадщини мешкала у іншому місті, достоменно про заповіт не знала, до того ж, на час його складання була живою її мати дочка спадкодавця ОСОБА_3 , яка вважалася спадкоємцем першої черги. Про заповіт позивач дізналася вже після смерті спадкодавця у липні 2021 року, і одразу звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, але на той час встановлений законом строк для її прийняття був пропущений.

Ці обставини крім пояснень позивача підтверджуються також письмовими доказами, інформацією нотаріуса. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті баби позивачем пропущений з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними обставинами (зокрема неповідомленням спадкодавцем про заповіт особі, на користь якої його укладено, а саме внучці).

Крім того, суд враховує наявність заповіту на ім`я позивача, як єдиного спадкоємця, те, що строк для прийняття спадщини ним пропущено на незначний період. За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність захисту прав позивача та визнає причини пропуску нею строку для прийняття спадщини за законом поважними.

При цьому суд керується сталою практикою Верховного Суду, зокрема його Постановою від 15.04.2020 у справі № 190/106/18 (провадження № 61-41455св18), в якій Верховний суд зазначає, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд враховує, що територіальна громада про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не заперечує.

З огляду на характер спору, враховуючи, що судовий збір позивачем сплачено в дохід держави, питання про розподіл судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.1220, 1221- 1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини за заповітом.

Визначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк - три місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням, для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради - 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл.. Гірницької Слави, 1;

Третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна 50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 26 прим.1.

Повний текст складено 16.09.2021.

Суддя О.М. Нестеренко