Справа № 196/910/20
№ провадження 2/196/405/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 25.05.2007р. виконкомом Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області), який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Рудківської сільської ради №159 від 15.02.2018р.).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме:

- житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту, складеного 23 травня 2007 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Мартинець Ю.Г., зареєстрованого в реєстрі за №28, спадкоємцями спадщини після померлого ОСОБА_4 в рівних частках є: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та вона ОСОБА_1 . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає.

Звернувшись до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримала постанову від 10 липня 2020 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно паспорта громадянина України її прізвище « ОСОБА_6 », а у заповіті вказано як « ОСОБА_7 », крім того не зазначено повністю адресу розташування майна та наявні інші спадкоємці.

Виправити в заповіті технічну помилку допущену секретарем Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області неможливо, оскільки заповідач помер, а Рудківська сільська рада ліквідована.

Крім того, ОСОБА_4 заповідав своє майно: житловий будинок з усіма господарськими, побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він був зареєстрований і проживав до смерті. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, видане 25.02.1991 року виконавчим комітетом Царичанської районної ради народних депутатів №53/2 від 08.02.1991 року; технічним паспортом на житловий будинок, виготовлений Дніпродзержинським БТІ 21.08.1990 року.

У заповіті вказано трьох спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , рідних дітей спадкодавця. На сьогоднішній день ОСОБА_5 померла (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 22.07.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області).

На підставі викладеного, прохає встановити факт, що в заповіті від 23.05.2007 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Мартинець Ю.Г., зареєстрованому в реєстрі за №28, помилково зазначено прізвище ОСОБА_1 , замість правильного ОСОБА_1 ; визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 25.02.1991 року виконавчим комітетом Царичанської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради №53/2 від 08.02.1997 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в підготовче засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких прохали розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 25 травня 2007 року), який на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25.02.1991 року, виданий виконавчим комітетом Царичанської районної ради народних депутатів №53/2 від 08.02.1991 року (а.с.14-17).

За життя 23 травня 2007 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого належний йому житловий будинок з усіма господарськими, побутовими будівлями та спорудами в рівних частках заповів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №28 (а.с.18).

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, проте 10 липня 2020 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від державного нотаріуса про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом немає можливості, оскільки згідно паспорта громадянина України прізвище позивача « ОСОБА_6 », а у заповіті вказано як « ОСОБА_7 », крім того не зазначено повністю адресу розташування майна та наявні інші спадкоємці (а.с.11).

Отже, судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвища позивача в заповіті.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження позивача серії НОМЕР_3 від 02.04.1999 року після одруження позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Краснгвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24 квітня 1999 року прізвище позивача вказане українською мовою « ОСОБА_6 » та російською мовою « ОСОБА_6 » (а.с.6).

Отже, як встановлено судом, різниця у написанні прізвища позивача у заповіті з паспортом громадянина України є технічною опискою.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сестра позивача ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 22 липня 2019 року) (а.с.19).

Відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки від 05.07.2020 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , становить 37564,00 грн. (а.с.20).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи те, що визнання позову відповідачем в даному випадку, не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси сторін чи інших осіб, суд приходить до висновку, що вказаний позов ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємець за заповітом, слід задовольнити.

При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір із відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що в заповіті від 23 травня 2007 року, посвідченому секретарем виконкому Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрованому в реєстрі за №28, дійсно спадкоємцем вказана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Рибалки Царичанського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою села Рибалки Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24.04.1999 року, РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та якому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 лютого 1991 року.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.09.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак