Провадження № 22-ц/812/1394/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Миколаїв

справа № 487/7999/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Лівінського І. В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Андрієнко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс»

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 25 травня 2021 року суддею Сухаревич З.М., в приміщенні цього ж суду, (повне рішення складено 25 травня 2021 року), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс»

про захист честі та гідності та спростування недостовірної інформації,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до фахівця із зв`язків з громадськістю та пресою КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_2 про захист честі та гідності.

Позивач зазначав, що 13.03.2019 року він подав до Миколаївської міської ради звернення щодо поведінки водія трамваю № 1112, яка відмовилась брати у нього за проїзд дрібні гроші, поводилась нахабно, висловлювалася нецензурною лайкою. 15.03.2019 року на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соцмережі Facebook та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» була розміщена інформація під назвою «Офіційна відповідь на скаргу ОСОБА_1 », де була розповсюджена інформація у вигляді образи, приниження, висміювання щодо тимчасових труднощів зі здоров`ям. Також було надано неправдиву інформацію про обставини конфлікту та спотворено факти на захист водія трамваю. Також було розповсюджено неправдиву інформацію, викладену як «Даний пасажир навмисно провокував жінку-водія та вимагав надати квитки під час руху трамвая. Він звертався до водія у грубій формі, не звернув уваги на її прохання оплачувати проїзд на зупинках», «… зі слів водія трамваїв та тролейбусів, ця … особа, як він сам про це пише, періодично їздить міським електротранспортом та провокує конфліктні ситуації під час руху», «… ОСОБА_1 входить до кола осіб, які тривалий час своїми скаргами, наклепами, брехнею, провокаціями, підбурюванням водіїв, намагаються зашкодити стабільній роботі підприємства «Миколаївелектротранс».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.04.2020 року первісного відповідача замінено на КП ММР «Миколаївелектротранс».

Посилаючись на те, що такі висловлювання відповідача свідчать про його принизливе ставлення до позивача, знижують цінність його особи, створюють негативну соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, чим принижують його честь та гідність, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд зобов`язати КП ММР «Миколаївелектротранс» видалити публікацію, розміщену 15.03.2019 на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соціальній мережі Facebook та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» під назвою «Офіційна відповідь на скаргу ОСОБА_1 » та зобов`язати Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням законної сили опублікувати на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соціальній мережі Facebook та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» спростування поширеної ним недостовірної інформації шляхом опублікування повного рішення суду, постановленого за результатами розгляду його позову та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

У відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на недоведеність наявності у відповіді на звернення ОСОБА_1 образливої та принизливої інформації. Представник вважав, що відповідач навпаки виважено підбирав слова та коректно виклав інформацію щодо обставин події та особистих даних позивача. Інформація щодо провокування позивачем конфліктних ситуацій з працівниками КП ММР «Миколаївелектротранс» підтверджується власними публікаціями позивача в мережі Facebook та поясненнями працівників КП ММР «Миколаївелектротранс». Також зазначав, що примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено статтями 16, 277 ЦК України, а сам позивач не обмежений у реалізації свого права відповіді на допис у мережі Facebook.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначав, що інформацію про стан свого здоров`я він виклав у зверненні до Миколаївської міської ради, а не на загал у соціальній мережі, та свого дозволу на розповсюдження цієї інформації він не надавав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, пославшись крім іншого на те, що відповідь на скаргу ОСОБА_1 містить оціночні судження, які не підлягають спростуванню та просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2021 року позов задоволено частково, КП ММР «Миколаївелектротранс» зобов`язано видалити публікацію, розміщену 15.03.2019 на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соціальній мережі Facebook (веб-посилання: https://www.facebook.com/nikeltrans/posts/125475) та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» (веб-посилання: pnet.mk.ua) під назвою «Офіційна відповідь на скаргу ОСОБА_1 », та протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням законної сили опублікувати на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соціальній мережі Facebook ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» (pnet.mk.ua) спростування поширеної ним недостовірної інформації шляхом опублікування повного тексту рішення суду. З КП ММР «Миколаївелектротранс» на користь ОСОБА_1 стягнуто 768,40 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі КП ММР «Миколаївелектротранс» просило рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неналежність як доказу відеозапису події, зробленого ОСОБА_1 на власний телефон без згоди водія трамваю; на те, що інформація, викладена як «… зі слів водія трамваїв та тролейбусів, ця … особа, як він сам про це пише, періодично їздить міським електротранспортом та провокує конфліктні ситуації під час руху», є оціночним судженням та не підлягає спростуванню; та на сплив позовної давності на час подання позивачем нової редакції позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Тобто, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

За положеннями статей 270, 297 ЦК України окремим видом особистих немайнових прав є право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтями 15, 275 ЦК України передбачено право особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Частиною другою статті 302 ЦК України на особу, яка поширює інформацію, покладено обов`язок переконатися в її достовірності.

Як роз`яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року (надалі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній осі будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до п.19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2019року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївської міської ради з повідомленням щодо некоректної поведінки водія трамвая, в якому виклав обставини події, що мала місце між ним та водієм трамвая 1112 приблизно о 15 год 53 хв 13.03.2019 року та просив розібратися та вжити заходів реагування дисциплінарного характеру. При цьому, у вказаному повідомленні він вказував на наявність у нього певного захворювання (а.с. 9).

15.03.2019 року на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соцмережі Facebook (www.facebook.com/pq/nikeltrans/posts/) та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» (pnet.mk.ua) була розміщена публікація під назвою «Офіційна відповідь на скаргу ОСОБА_1 », в якій зазначено, що 14.03.2019 рокур до КП ММР «Миколаївелектротранс» надійшла «скарга» від гр. ОСОБА_1 , по факту скарги було проведено перевірку та виявлено наступне «Даний пасажир навмисно провокував жінку-водія та вимагав надати квитки під час руху трамваю. Він звертався до водія у грубій формі, не звертаючи уваги на її прохання оплачувати проїзд на зупинках …. Зі слів водіїв трамваїв та тролейбусів, ця … особа … періодично їздить міським електротранспортом та провокує конфліктні ситуації під час руху. … ОСОБА_1 входить до кола особі, які тривалий час своїми скаргами, наклепами, брехнею, провокаціями, підбурюванням водіїв намагається зашкодити стабільній роботі підприємства «Миколаївелектротранс»…». При цьому, у тексті вказаної публікації міститься інформація про стан здоров`я ОСОБА_1 із зазначенням медичного діагнозу (а.с. 11).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

За правилом статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, встановивши, що наданий позивачем відеозапис містить інформацію, яка сприяє встановленню дійсних обставин події, та не виявивши будь-яких відомостей про недостовірність цього запису, суд першої інстанції обґрунтовано взяв його до уваги та дослідив при прийнятті рішення задля повного та всебічного дослідження обставин справи.

Доводи апелянта про безпідставне знімання позивачем водія тролейбусу без її згоди, колегія суддів оцінює критично, оскільки при вирішенні даного спору пріоритетним є встановлення обставини, які стали підставою звернення ОСОБА_1 з позовом, а водій тролейбусу має право захистити свої права поданням власного позову, якщо вважає, що будь-які її права були порушені даною відеозйомкою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надане позивачем відео спростовує викладену КП ММР «Миколаївелектротранс» інформацію щодо навмисного провокування ОСОБА_1 водія трамваю, про його звернення до водія у грубій формі та про вимагання продати квитки під час руху трамваю. Натомість з відео вбачається, що ОСОБА_1 , з самого початку запису, спокійно запитує водія, чому вона не приймає гроші за квиток. При цьому трамвай знаходиться у нерухомому стані. Тільки після відмови водія прийняти гроші, зачиняються двері трамваю та розпочинається його рух. Також у подальшому, під час руху трамваю, водій продовжує суперечку з пасажиром, відволікається на те, щоб відкрити двері кабіни водія та звернути увагу пасажира на написане нібито для нього оголошення. Доказів грубого поводження, тиску чи провокацій з боку пасажира вказане відео не містить. Відповідачем КП ММР «Миколаївелектротранс» будь-яких інших доказів грубого поводження пасажира ОСОБА_1 не надано.

Щодо доводу апеляційної скарги про сплив позовної давності, апеляційний суд вважає за доцільне зазначити наступне.

З позовом про захист своїх немайнових прав ОСОБА_1 звернувся 28.10.2019 року.

Підставою позову стали події, які мали місце 15.03.2019 року.

04.12.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.04.2020 року неналежного відповідача фахівця із зв`язків з громадськістю ОСОБА_2 замінено на належного КМ ММР «Миколаївелектротранс».

16.06.2020 року ОСОБА_1 подав до суду нову редакцію позовної заяви, у якій зазначив належного відповідача та, на відміну від первісного позову, вимогою якого було зобов`язати фахівця ОСОБА_2 вибачитись, просив зобов`язати КП ММР «Миколаївелектротранс» видалити публікацію, розміщену 15.03.2019 на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соціальній мережі Facebook та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» під назвою «Офіційна відповідь на скаргу ОСОБА_1 » та зобов`язати КП ММР «Миколаївелектротранс» протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням законної сили опублікувати на офіційній сторінці КП ММР «Миколаївелектротранс» в соціальній мережі Facebook та на офіційному сайті КП ММР «Миколаївелектротранс» спростування поширеної ним недостовірної інформації шляхом опублікування повного рішення суду, постановленого за результатами розгляду його позову та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.07.2020 року нову редакцію позовної заяви прийнято до провадження, а вимоги попереднього позову залишено без розгляду.

Статтею 201 ЦК України встановлено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Положеннями статті 258 ЦК України врегульовано питання спеціальної позовної давності. За пунктом 2 частини другої вказаної статті для спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації, встановлюється позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.

Відхиляючи доводи відповідача про сплив позовної давності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подання позовної заяви про захист честі та гідності відбулося в межах позовної давності, а відповідні клопотання подавались в межах реалізації процесуальних прав позивача, передбачених статтями 43, 49 ЦПК України.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 17 вересня 2021 року