н.п.2/599/622/2021
Справа № 599/1725/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на придбане майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що в квітні 2021 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу майнового комплексу, який складається із нежитлової будівлі комори загальною площею 616,8 м.кв., навіса загальною площею 644,2 м.кв., воріт, огорожі та замощення що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відповідач не з`являється до нотаріуса для вчинення відповідних нотаріальних дій.

Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності.

Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що в квітні 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнового комплексу, який складається із нежитлової будівлі комори загальною площею 616,8 м.кв., навіса загальною площею 644,2 м.кв., воріт, огорожі та замощення, що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до укладеного договору позивач сплатила домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за нею слід визнати відповідне право власності.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на придбане майно, зокрема на: майновий комплекс, який складається із нежитлової будівлі комори загальною площею 616,8 м.кв., навіса загальною площею 644,2 м.кв., воріт, огорожі та замощення, що в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду О.Р.Іваницький