Справа №155/604/20
Провадження №2/155/59/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 жовтня 2019 року він був учасником ДТП, яке мало місце на 70 км автодороги Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк. По факту вказаної ДТП відносно ОСОБА_2 Горохівським ВП ГУНП у Волинській області було відкрито кримінальне провадження №000037 від 13 жовтня 2019 року за ч.1 ст.286 КК України. Однак, постановою слідчого від 30 грудня 2019 року вказане кримінальне провадження було закрите з підстав, що жоден з учасників ДТП не отримав тілесних ушкоджень тяжчих як легкі, що виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і свідчить лише про скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови судді Горохівського районного суду Волинської області від 27 січня 2020 року винним в даному ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 . Даним ДТП позивачу завдано майнову шкоду, яку йому відшкодувала страхова компанія. Однак, крім майнової позивачу було завдано також й моральну шкоду, яка полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП, як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків позивач відносить нервовий стрес, який пережив він, а також його дружина з дитиною під час ДТП, оскільки в цей час вони спокійно їхали власним автомобілем, не порушуючи Правила дорожнього руху. Внаслідок вказаної ДТП позивач залишився без власного автомобіля який був єдиним джерелом доходу як в нього так і його сім`ї. Позивач дуже глибоко пережив з приводу заподіяння йому майнової шкоди. Для відновлення нормального душевного стану йому потрібен був час. Позивач вважає, що йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Тому, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а також судові витрати по справі.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21 травня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов свій підтримав повністю із наведених у позовній заяві підстав, просив його задовольнити. Ствердив, що відповідач відшкодував йому 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень завданої шкоди.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов визнав частково, згідний відшкодувати позивачу 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди. Також зазначив, що частково відшкодував завдану шкоду в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) гривень. В іншій частині просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 12 жовтня 2019 року о 12 годині 10 хвилин в селі Журавники Горохівського (на даний час Луцького) району Волинської області, керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Горохівського районного суду Волинської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 30894 (тридцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 94 копійки, що підтверджується платіжним дорученням АТ «Банк Кредит Дніпро» №19553 від 22 квітня 2020 року.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з положеннями ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Нічого дивного в тому немає, що людина, в котрої через чужу провину відібрали життєві радощі, задоволення, духовні блага, бажає компенсації грошима, які відкривають джерела людських задоволень. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків.

Відшкодування монетизація уявлення потерпілого про заподіяні йому збитки.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення моральної шкоди, вказав, що як він, так і його дружина з дитиною, зазнали негативних емоцій, душевних переживань та дискомфорту, у зв`язку з пошкодженням його майна та унеможливленням користуватися ним, порушенням звичного способу життя, а також необхідності прикладення зусиль для нормалізації повсякденного життя.

Дані обставини також й підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, його дружина ОСОБА_3 після ДТП певний час перебувала на лікуванні в Горохівській ЦРЛ.

Суд вважає доведеним, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду; між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача та членів його сім`ї, та наслідками у вигляді завдання моральної шкоди, яка виразилася у зміні звичайного способу життя, моральних стражданнях та психологічному дискомфорті, існує причинно-наслідковий зв`язок.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п.6 ст.3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня та характеру перенесених позивачем моральних страждань, що були викликані вимушеними змінами у його житті, спричиненими пошкодженням належного позивачу майна транспортного засобу, а також враховує часткове відшкодування відповідачем завданої моральної шкоди в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що не заперечує позивач.

Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості здоров`я, в тому числі й психологічного, а також характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач та члени його сім`ї, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

На думку суду, вказана сума є обґрунтованою та буде сприяти відновленню понесених моральних та психічних страждань, істотності змін у житті позивача.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає таке.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Так, зокрема позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі №308/15007/15-ц вказав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучає до матеріалів справи копію ордеру серії ВС №1054773 від 11 лютого 2021 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001643від 16 серпня 2019 року, договір №20/05/05-3 про представництво інтересів (надання професійної правничої допомоги) від 5 травня 2020 року, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) по справі від 11 лютого 2021 року, а також дублікат квитанції №0.0..1 від 10 лютого 2021 року про сплату позивачем 3000 (трьох тисяч) гривень за правові послуги.

З огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивачки у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає розміру ціни позову, а тому задовольняє вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.12, 60, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий