РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021

м. Одеса

Справа № 522/6408/21

Провадження № 2/522/6264/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кріль Х.С.

секретаря судового засідання Насарая А.В.

розглянув у судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Слідчий відділ Приморського Відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області

про скасування арешту.

ВСТАНОВИВ:

1.09.04.2021 до суду надійшов позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Слідчий відділ Приморського Відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області.

2.Позивач просить скасувати арешт з належного АТ «ПУМБ» нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9699416 від 06.04.2010, а саме квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 31282030, підстави виникнення обтяження - постанова про накладення арешту б/н від 28.02.2010, СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області слідчим Кулагіним Є.С., реєстраційний номер обтяження 9699416.

3.05.05.2021 відкрито провадження у справі.

4.Позивач просив справу розглядати без його участі.

5.Відповідач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд направляв поштову кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду повернулись поштові відправлення з причин їх не вручення адресату, тому в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається врученою.

6.Представник відповідач ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 17.06.2021. Письмовий відзив на позов не надходив. Про причини неявки не повідомляв.

7.Третя особа повідомлена про розгляд справи, про причини неявки не повідомлено.

8.У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.

9.Позивач позов обґрунтовує тим, що 16.04.2019 на підставі іпотечного договору від 25.12.2007 за ним було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_1 та була предметом іпотеки під час укладення кредитного договору. Після цього того як банк став власником квартири дізнався, що на неї постановою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 28.02.2010 накладено арешт. Проте 05.08.2014 кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства, а арешт залишився не знятим. Наявний арешт порушує право позивача розпоряджатися майном.

10.Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11.09.06.2006 між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 501/054/2006 на суму 29882,57 дол. США.

12.25.12.2007 між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

13.30.10.2009 першим заступником прокурора м. Одеси відносно ОСОБА_1 по факту вчинення злочинів, передбачених статтями 190 ч. 4, 385 ч. 3 КК України, порушено кримінальну справу № 1.

14. 28.02.2010 у межах кримінального провадження № 1 постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області накладено арешт на зазначену квартиру.

15.06.04.2010 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження (31282030) квартири, підстава постанова слідчого Кулагіна Є.С. СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 28.02.2010.

16.30.12.2013 свідчим Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області відомості кримінальної справи № 1 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013771.

17.05.08.2014 слідчим винесено постанову про закриття у кримінального провадження № 0013771 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

18.На даний час матеріали кримінального провадження зберігаються у приміщенні архіву слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

19.16.04.2019 зареєстровано право власності ПАТ «ПУМБ» на квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (номер запису про право власності 31281725). Підстава виникнення права власності - іпотечний договір 4190, від 25.12.2007; вимога від ПАТ «ПУМБ» OD4-21/131 від 22.07.2008; висновок про вартість майна від 16.04.2019.

20.Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

21.Спір виник щодо обмеження іпотекодержателя розпоряджатись предметом іпотеки у зв`язку з перебуванням цього майна під арештом, а підставами позову є відсутність підстав для збереження обтяження у виді арешту, накладеного в межах кримінальної справи.

22.Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

23.Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

24.Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

25.Відповідно до ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

26.Частиною 1 ст. 12 Закону визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

27.За змістом ч.ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

28.Зі змісту наведених норм Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

29.За змістом ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 12.05.2006 року, чинній на момент укладення іпотечного договору) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

30.Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору) договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

31.Згідно ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

32.У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

33.За таких обставин реалізація майна, що є предметом іпотеки, без припинення обтяжень, не припиняє іпотеку, тому іпотека зберігає чинність при переході права власності на предмет іпотеки до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14, постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/9053/17.

34.З матеріалів справи вбачається, що право іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 , іпотекодавцем якої є ОСОБА_1 , було зареєстровано 25.12.2007 одночасно з укладенням іпотечного договору.

35.Проте 28.02.2010 у межах кримінального провадження № 1 постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області накладено арешт на зазначену квартиру. 05.08.2014 слідчим винесено постанову про закриття у кримінального провадження № 0013771 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

36.При цьому питання про зняття арешту з квартири під час прийняття постанови слідчим не вирішувалось.

37.Чинний КПК України не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Таким чином, вирішення порушеного позивачем питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою слідчого органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки особи і таким чином призведе до погіршення її правового становища.

38.Підставою подання позову у справі, що переглядається, є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної частиною першою статті 317 ЦК України, - права розпорядження своїм майном.

39.Кримінальна справа з обвинувальним висновком на розгляд суду кримінальної юрисдикції не надходила. Відтак суд кримінальної юрисдикції не має правових підстав розпочинати судове провадження для вирішення лише цивільного позову.

40.З огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи),з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

41.Разом з тим, належним чином зареєстроване право іпотеки виникло у банку, як іпотекодержателя до накладення арешту.

42.Порушення боржником кредитного зобов`язання є умовою реалізації прав кредитора, гарантованих іпотекою.

43.Питання правомірності державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно не є предметом цього спору. При цьому, будучи присутнім в судовому засіданні 17.06.2021 та ознайомленим з матеріалами справи, представник відповідача не подав заперечень, зокрема, й таких які б стосувались його незгоди з виникненням та реєстрацією за позивачем права власності на спірну квартиру.

44.У той же час, з відомостей внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що 16.04.2019 зареєстровано право власності ПАТ «ПУМБ» на квартиру 7, АДРЕСА_3 (номер запису про право власності 31281725). Підстава виникнення права власності - іпотечний договір 4190, від 25.12.2007; вимога від ПАТ «ПУМБ» OD4-21/131 від 22.07.2008; висновок про вартість майна від 16.04.2019. Тобто, право іпотеки набуто в позасудовому порядку, шляхом надсилання боржнику вимоги, як це встановлено ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку».

45.Враховуючи викладене, суд вбачає, що АТ "ПУМБ" позбавлено можливості реалізувати свої права, як іпотекодержатель майна в зв`язку із наявними обтяженнями, а їх зняття є єдиним способом задоволення вимог АТ "ПУМБ" як кредитора іпотекодержателя, тому позовні вимоги в частині звільнення майна з-під арешту суд визнає обґрунтованими та приходить до висновку щодо їх задоволення.

46.Щодо стосується вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, в задоволенні такої слід відмовити, оскільки судове рішення є самостійною підставою для виключення такого запису, у разі його пред`явлення державному реєстратору.

47.Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. 15 ЦК України, 12, 13,141, 263, 264,265,280,281,282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про звільнення майна з під арешту задовольнити частково.

Зняти арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ; номер запису про обтяження № 31282030; підстава виникнення обтяження - постанова про накладення арешту б/н, видана 28.02.2010 СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області слідчим Кулагіним Є.С.; реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 9699416 від 06.04.2010.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.09.2021.

Суддя Х.С. Кріль