Справа № 385/926/21
Провадження № 2/385/337/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.09.2021 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М.В.,

секретар судового засідання Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

ОСОБА_1 просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору в частині розірвання шлюбу позивач покликається на те, що вона з відповідачем спільно не проживають на протязі останніх двох років, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Примирення і подальше спільне проживання неможливе.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору в частині стягнення аліментів позивачка покликалася на те, що на її утриманні знаходиться дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 . Проте відповідач в повній мірі не виконує обов`язок по утриманню дочки, а вона самостійно належний рівень забезпечити не може. За таких обставин просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою від 30.07.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21).

14.09.2021 від представника позивача адвоката Волошина М. Г. надійшла письмова заява про розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти проведення заочного розгляду справи.

Ухвалою від 14.09.2021 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд справи по суті проведено 14.09.2021

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились 23.02.2007, зареєструвавши шлюб у Гайворонському Відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області, актовий запис № 18. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 23.02.2007 серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.07.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 206 від 05.07.2021 (а.с.9).

ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 207 від 05.07.2021 (а.с.10).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з тим, що сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. А також, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частина 2 статті 51 Конституції України та стаття 180 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім цього, суд враховує положення статей 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III).

Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Також судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати до повноліття.

Суд зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі.

Ч. 5 ст. 183 СК України, якою визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (до ходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

І хоча дане положення закону визначає розмір аліментів при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, воно є безспірною, встановленою державою правовою гарантією для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок застосування того чи іншого судового провадження при вирішенні питання їх належного матеріального утримання, мінімальне матеріальне забезпечення неповнолітніх дітей у вказаному розмірі є законним обов`язком боржника.

Обставин наявності у відповідача на утриманні інших осіб суду не надано та судом не встановлено, крім того відповідач є особою працездатного віку.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позовну вимогу про стягнення аліментів слід задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір в сумі 908,00 грн, так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За позовну вимогу про розірвання шлюбу нею сплачено 908 грн судового збору, що підтверджується квитанцією (а.с.4).

На підставі наведених вище положень ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908 грн сплаченого судового збору за задоволену позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Також з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908 грн судового збору за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, від сплати якої звільнена позивачка.

Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу. Зокрема, до позовної заяви долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 2908,00 грн.

Також, представником позивача до судового засідання 14.09.2021 було подано заяву з долученими остаточним розрахунком суми судових витрат від 13.09.2021 на суму 2408,00 грн (908,00 грн сплачений судовий збір, 1500,00 грн витрат на професійну правову допомогу) та квитанцією до прибуткового касового ордера №9 від 13.09.2021 на суму 1500,00 грн видану адвокатом Волошином М. Г. Розмір судових витрат відповідає договору про надання правової допомоги від 06.07.2021 між адвокатом Волошином М. Г. та Кравцовою О. О. (а.с.11).

Витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір суд вважає обґрунтованим, заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу відповідачем подано не було. Сума витрат не перевищує суми вказаної в попередньому (орієнтовному) розрахунку та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112, 181-183 СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 23.02.2007 року у Гайворонському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області, актовий запис № 18.

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн сплаченого судового збору та 1500,00 грн витрат на професійну правову допомогу, а всього 2408 (дві тисячі чотириста вісім) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду або через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий-суддя М. В. Венгрин

Дата документу 14.09.2021