Дата документу 17.09.2021 Справа № 937/6895/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/6895/19 Головуючий у 1-й інстанції: Горбачова Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/3250/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в якому просив стягнути з відповідача на його користь авансовий платіж у сумі 3 036 500 доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом долару США до гривні, встановленим НБУ станом на 20.08.2019р. становить 76 445 964, 47 грн., та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в розмірі 9 605,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сипи рішенням суду у справі ЄУН №320/2233/18.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на розгляді в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області перебуває справа № 320/2233/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів. Ухвалою від 16.03.2021 справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання у справі. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали 20 лютого 2017р. договір про взаємні зобов`язання, відповідно якого останній, серед іншого, повинен був за 3000000 доларів США до 15 березня 2018р. продати свою частку в статутному капіталі ТОВ «БІОЛ» та внесок у цей статутний капітал у розмірі 1653700,00 грн. Однак, як вказано у позові, ОСОБА_2 , отримавши грошові кошти у розмірі 3036500 доларів США, про що склав розписки, відмовився укладати договір купівлі-продажу вказаної частки в статутному капіталі та внеску до нього. У зв`язку з чим, позивачі просять розірвати зазначений договір та стягнути з подружжя відповідачів як солідарних боржників 78 979 365 грн. (еквівалентно 3036500 доларів США). В обґрунтування позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посилаються на те, що ОСОБА_2 як учасник ТОВ «БІОЛ» не виконав зобов`язання з продажу належної йому частки у статутному капіталі названого товариства іншому його учаснику ОСОБА_3 за письмовою угодою від 20 лютого 2017 року, ухилившись від нотаріального посвідчення цього договору після отримання грошей за належну йому у статутному капіталі частку, і припинити свою участь у товаристві, просять розірвати цей договір про взаємні зобов`язання та сягнути з ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_4 , яка не є учасником ТОВ, сплачені за частку кошти у сумі, еквівалентній 3000000 доларів США, та суму у розмірі 36500 доларів США, яка безпідставно сплачена за частку.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 320/2233/18 (провадження № 2/937/1549/21) за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про розірвання договору про взаємні зобов`язання та стягнення грошових коштів подружжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката Острика С.Ю. зазначає, що спірні правовідносини у обох справах виникли з одного і того ж договору, але провадження у справі ЄУН № 320/2233/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до нього та його дружини ОСОБА_4 як солідарних боржників було порушено першим, у якому були скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Тому суд обгрунтовано зупинив провадженні у цій справі до розгляду першої справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що ця норма застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у даній справі, прийшов до висновку, що від вирішення справи ЄУН № 320/2233/18 залежить й ця справа, оскільки у обох справах предметом спору є стягнення грошових коштів за одним і тим же договором. Та, оскільки провадження у справі ЄУН № 320/2233/18 відкрито раніше, а також є ширшим суб`єктний склад учасників та більше вимог, то слід зупинити саме цю справу до розгляду вказаної справи.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має

право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. До того ж, процесуальні строки у зупиненій справі також зупиняються до відновлення провадження у ній.

За матеріалами справи колегією встановлено, що у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області перебувають на розгляді дві цивільні справи, у яких позивачем є ОСОБА_1 , а відповідачем ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про взаємні зобов`язання від 20.02.2017р. у сумі, що еквівалента 3 360 500 доларів США.

Першим відкрито провадження у справі ЄУН № 320/2233/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про розірвання договору про взаємні зобов`язання, стягнення вказаної суми грошових коштів, у якій рішенням Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 05 листопада 2018р., яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019р., в задоволенні позову відмовлено ( т. 2 а.с. 88, 99-107).

ОСОБА_1 вказані судові рішення оскаржені в касаційному порядку, а також ним 24.08.2019р. подано до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області нову позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу за договором про взаємні права від 20.02.2017р. Тобто подано позов зі зміненим складом учасників, за виключенням дружин сторін, та з виключенням вимоги про розірвання вказаного договору.

За вказаним новим позовом ОСОБА_1 порушено цивільну справу ЄУН 937/6895/19, у якій суддею Горбачовою Ю.В. відкрито провадження ухвалою від 23 вересня 2019р. ( т. 1 а.с. 63), яка на теперішній час зупинена.

Між тим, постановою Верховного Суду від 20.01.2021р. ухвалені у справі ЄУН № 320/2233/18 судові рішення скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду ( т. 4 а.с. 21-23).

Тобто на розгляді в одному суді опинились обидві справи, правовідносини у яких походять з одного і того ж договору, але різниться суб`єктний склад сторін та вимоги, не заважаючи на те, що розмір стягнення визначено у одній і тій же сумі.

До такого становища призвело подання самим же ОСОБА_1 одночасно і касацій-

ної скарги, і нової позовної заяви, яка містить подібну вимогу та виклад обставин.

Отже, зважаючи на вказані обставини, суд обґрунтовано зупинив провадження саме у цій справі, оскільки вона порушена пізніше, у ній менший суб`єктний склад та одна позовна вимога, на відміну від справи ЄУН № 320/2233/18. А вирішення тієї справи може повністю або частково визначити долю зупиненої наразі справи, або принаймні створити для неї преюдиційні факти, виходячи з природи правовідносин, які походять із одного і того ж договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині безпідставності зупинення цієї справи не знайшли свого позитивного підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Що стосується доводів апелянта про прийняття оскаржуваної ухвали неповноважним складом суду, оскільки судді Горбачовій Ю.В. 22.12.2020р. відповідачем було заявлено відвід, який не був вирішений до часу зупинення провадження у цій справі, то матеріалами справи вони спростовуються.

Так, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020р. заяву ОСОБА_2 про відвід судді Горбачовій Ю.В. залишено без розгляду ( Т. 2 а.с. 198).

Також в скарзі міститься посилання на те, що безпідставно залишено без розгляду і заяву ОСОБА_1 про відвід судді Горбачової Ю.В., чим порушено вимоги статті 40 ЦПК України, оскільки строк подання заяви не було пропущено позивачем, так як заяву подано більш як за три робочі дні до судового засідання, і суддя не мала самостійно вирішувати питання про відвід.

Відповідно до вимог статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тому процесуальний строк слід відраховувати з дати, наступної після надходження заяви про відвід, тобто з 17 червня 2021р. Робочими днями до судового засідання 23 червня 2021р. були 17.06, 18.06., 21.06, 22.06, тобто заяву про відвід подано позивачем більш як за 3 робочі дні до судового засідання.

Проте, як слідує з запису фіксації судового засідання 23.06.2021р., у якому було оголошено заяву ОСОБА_1 про відвід, вона не була вирішена по суті, а залишена без розгляду відповідно до приписів ст.ст. 39, 126 ЦПК України, оскільки викладені у заяві обставини, які позивач висував в якості підстав для відводу, стали відомі йому більш як за десять днів до подання такої заяви. Та у апеляційній скарзі зворотного позивач не довів, а ці висновки суду не спростував.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони цих правильних висновків суду не спростовують, а лише зводяться до аналізу інших процесуальних дій суду, які не пов`язані із прийняттям оскаржуваної ухвали.

Тому колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що справи не є пов`язаними між собою, адже від вирішення тієї справи безпосередньо залежить вирішення спору в цій справі.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, і тому не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року про зупинення провадження у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 17 вересня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.