УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021 року м. Житомир

Суддя Богунський районний суд міста Житомира Зосименко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Позика», АТ «Укрсиббанк», ТОВ «ФК «Фінактив», третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, -

встановив:

Позивач звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить визнати недійсним договір факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРСИББАНК" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНАКТИВ" щодо відстуилеппя від ПАТ " УКРСИББАНК" до ГОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНАКТИВ" права вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання поновлюваної кредитної лінії № 422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року з усіма змінами та доповненнями; визнати недійсним договір факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНАКТИВ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" щодо відстугілсппя від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНАКТИВ" до ТО В "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" права вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання поновлюваної кредитної лінії № 422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року з усіма змінами та доповненнями.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов висновку, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Богунського районного суду м. Житомира з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено у позовній заяві предметом іпотеки є нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Корольовського районного суду міста Житомира.

Суд також звертає увагу, що позовна заява про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, укладеного між відповідачами за своїм предметом спору не стосується правовідносин у сфері захисту прав споживачів, адже охоплюється лише правовідносинами зобов`язального права в частині підстав заміни кредитора у них, та з якими не погоджується позивач, посилаючись на правочин факторингу та загальні вимоги щодо укладення цього правочину. За наведеного не вбачаються підстав для застосування ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-1V, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.10678 року). Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні «Занд проти Австрії», що згадувалося раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів(…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Згідно п.1 ч.1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає передачі за територіальною підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира, тобто за місцезнаходження нерухомого майна.

Керуючись ст. 31, 353, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

Матеріали цивільної справи № 295/12270/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Позика», АТ «Укрсиббанк», ТОВ «ФК «Фінактив», третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, надіслати за територіальною підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко