Номер провадження: 22-ц/813/5383/21
Номер справи місцевого суду: 522/2019/14-ц
Головуючий у першій інстанції Турецький О.С.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвоката Жученко Р.О. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2014 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» в якій просив:

-визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту №0, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» від 29 листопада 2007 року;

-визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 29 листопада 2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0, укладену між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»;

-визнати недійсним Договір Іпотеки, укладений 30 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», реєстровий № 3925, відповідно до якого в іпотеку були передані нежилі приміщення офісу, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

-скасувати заборону відчуження нерухомого майна нежилих приміщень офісу, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , накладену ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 30 листопада 2007 року за реєстровим № 285, у зв`язку з посвідченням ним 30 листопада 2007 року Договору іпотеки за реєстровим № 3925;

-виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження нежилих приміщень офісу, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , накладену 30 листопада 2007 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 285, у зв`язку з посвідченням ним 30 листопада 2007 року Договору іпотеки за реєстровим № 3925;

-виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку нежилих приміщень, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , внесений 30 листопада 2007 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 285, у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 30 листопада 2007 року за реєстровим № 3925.

Вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29.11.2007 року. Згідно п. 1.1. даного договору банк надав ОСОБА_1 , кредит у розмірі 164 000 доларів США.

29.11.2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони погодили внести зміни до Кредитного договору, додано до нього додатки.

Згідно п. 2.1 Кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язання позивачем надається застава нерухомості, іпотека належного йому нежитлового приміщення, загальною -площею 66, 30 кв. м„ що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.4 вказаного договору кредит надається позивачу для купівлі двохкімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання вказаного договору 30.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено Договір іпотеки реєстровий № 3925, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., відповідно до якого в іпотеку передано нежилі приміщення офісу, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного договору до Реєстру заборон відчуження нерухомого майна нотаріусом внесена Заборона відчуження зазначеного майна за реєстровим № 285.

Позивач вважає, що укладений з відповідачем договір є недійсним, у зв`язку з відсутністю у сторін договору, на момент його укладення, індивідуальної ліцензії Національного банку України, яка передбачена п. "г" п. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", та яка б дозволяла використовувати позивачеві іноземну валюту як засіб платежу при виконанні своїх зобов`язань за кредитним договором.

Недійсність основного кредитного зобов`язання тягне за собою недійсність договору іпотеки реєстровий № 3925 від 30.11.2007 р., чим порушуються його права, як сторони недійсного забезпечувального зобов`язання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року - позов ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними - задоволено.

Визнано недійсним Договір про надання споживчого кредиту № 0, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» від 29 листопада 2007 року.

Визнано недійсною Додаткову угоду № 1 від 29 листопада 2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0, укладену між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. Договір Іпотеки, укладений 30 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», реєстровий № 3925, відповідно до якого в іпотеку були передані нежилі приміщення офісу, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано заборону відчуження нерухомого майна нежилих приміщень офісу, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , накладену ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 30 листопада 2007 року за реєстровим № 285, у зв`язку з посвідченням ним 30 листопада 2007 року Договору іпотеки за реєстровим № 3925.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Запис про заборону відчуження нежилих приміщень офісу, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , накладену 30 листопада 2007 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 285, у зв`язку з посвідченням ним 30 листопада 2007 року Договору іпотеки за реєстровим № 3925.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Запис про іпотеку нежилих приміщень, загальною площею 66,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , внесений 30 листопада 2007 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 285, у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 30 листопада 2007 року за реєстровим № 3925.

24.07.2018 року до районного суду надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року в якій вони просили поновити строк на його перегляд, задовольнити заяву та скасувати зазначене заочне рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2018 року поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк на подання заяви про перегляд заочного рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року та прийнято її до розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від19.03.2019 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними залишено без задоволення.

Короткий зміст апеляційної скарги

22.04.2019 року не погоджуючись з заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року представник АТ «УкрСиббанк» - адвокат Жученко Р.О. звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.14 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення,ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі частини 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 24.09.2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі просить заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Судом неповно з`ясовані та не доведені обставини, які мають значення для справи та вважаються судом доведеними.

Зазначає, що справу розглянуто районним судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Посилається на те, що іноземна валюта може використовуватися у Україні у випадках і в порядку, встановленому законом.

зазначає, що банком отримана генеральна ліцензія,- письмовий дозвіл НБУ на здійснення операцій із валютними цінностями на час вчинення правочину.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що 29.11.2007 року ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» уклали Договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно п. 1.1. якого, ОСОБА_1 отримав споживчий кредит у розмірі 164.000,00 доларів США.

29.11.2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони погодили внести зміни до Кредитного договору, додано до нього додатки.

Згідно п. 2.1 Кредитного договору № 0, в забезпечення виконання зобов`язання Позивачем надається застава нерухомості, іпотека належних йому нежилих приміщень офісу, загальною площею 66,30 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.4 вказаного договору, кредит надається Позивачу для купівлі двохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання вказаного договору, 30.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено Договір іпотеки реєстровий № 3925, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., відповідно до якого в іпотеку було передано нежилі приміщення офісу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного договору до Реєстру заборон відчуження нерухомого майна нотаріусом внесена Заборона відчуження зазначеного майна за реєстровим № 285.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.2005 року нежилі приміщення 1-го та 2-го поверхів. загальною площею 66,3 кв.м розташовані за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належать ОСОБА_1 /а.с.24/.

З банківської ліцензії №75 зареєстрованої НБУ 28.10.1991 р. за номером 57, виданої АКІБ «УкрСиббанк» 24.12.2001 року, вбачається, що вони мають право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою ті підпунктами 5-11 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

З дозволу №75-2 від 19.11.2002 року виданого АКІБ «УкрСиббанк» вбачається, що вони мають право здійснювати банківські операції, визначених 1-4 ч.2 та ч.4 Закону України «Про банки та банківську діяльність» згідно додатку цього дозволу.

В додатку до дозволу №75-2 від 19.11.2002 року зазначено перелік операцій з валютними цінностями, які має право здійснювати АКІБ «УкрСиббанк».

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що чинним законодавством не було надано право ПАТ «УкрСиббанк» здійснювати платежі за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007 року та під час внесення плати за користування кредитом на користь АТ «УкрСиббанк» шляхом внесення доларів США в касу АТ «УкрСиббанк». Посилається на відсутність на час укладання правочину у позивача індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти. що є прямим порушенням вимог Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю"наслідком чого є вчинення правочину юридичною особою без наявності відповідного дозволу (ліцензії).

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, та переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

21 грудня 2001 року Національним банком України видана банківська ліцензія за №75 Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» та 19 листопада 2005 року Національним банком України видано дозвіл № 75-2 та додаток до дозволу, згідно з якими банку було надано право на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.240, 241-242).

Враховуючи наведене, АКІБ «УкрСиббанк» на момент укладення кредитного договору мав всі відповідні ліцензії та дозволи на проведення валютних операцій, у тому числі, й укладення кредитного договору із позивачем.

Відповідно до приписів статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику в справах про визнання правочинів недійсними", правочин може бути

визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Цивільним кодексом України визначений вичерпний перелік умов, при яких правочин може вважатися недійсним. Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, встановлено наступні загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 2 ст. 1056 ЦК України, позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно п. 2-4 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Відповідач ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов`язання за кредитними договорами в повному обсязі, здійснивши зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. За рахунок кредитних коштів позичальником придбано нерухомість, яку останній передав банку в іпотеку.

За таких умов, договір вважається укладеним з моменту, коли банк, як сторона, яка одержала пропозицію клієнта укласти кредитний договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у заяві (ч. 2. ст. 640 ЦК України), а тому посилання позивача у позовній заяві на те, що договір укладений між ним та банком не відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме: банк ввів клієнта в оману, не надав інформації в письмовій формі, передбаченої нормами чинного законодавства є безпідставними та необґрунтованими.

Неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.4 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвоката Жученко Р.О. задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2014 року скасувати та прийняти постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, МФО 351005) понесені судові витрати в розмірі 1 321,50 (одну тисячу триста двадцять одну гривню п`ятдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текси виготовлено: 24.09.2021 року.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

О.С.Комлева