Провадження № 2/643/909/21
08.09.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Гюлалієвої Ф.Р. кизи, позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Аніщенко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -
В обґрунтування позову зазначено, що позивачки є власниками квартири АДРЕСА_1 . Відповідач є власником та проживає в квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться у тому ж будинку. 31.10.2013, 01.11.2013, 04.11.2013, 18.02.2020 з квартири, яка належить на праві власності відповідачу, була залита водою Квартира позивачів. Відповідач відмовляється відшкодовувати спричинені позивачам збитки або провести ремонтні роботи за власні кошти.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Аніщенко К.М. у судовому засіданні 08.09.2021 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі.
Позивачка ОСОБА_1 , допитана за її клопотанням та згодою в якості свідка, показала, що сусіди з кв. АДРЕСА_2 заливають Квартиру протягом багатьох років. Останнє залиття відбулось 18.02.2020. Вода лилась із стелі у ванну та кухню протягом декількох годин. Відповідач відмовляється відшкодовувати завдану шкоду.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання 08.09.2021 не з`явилась.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяву про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Оскільки позивачки не зазначили на наявності заперечень проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 213104946 від 18.06.2020, відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 .
Як вбачається з даних Відділу обліку та моніторингу Інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, відповідач зареєстрований за місцем проживання у кв. АДРЕСА_3 , з 22.10.1996.
Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позов до відповідача пред`явлений не тільки як до власника кв. АДРЕСА_2 , а і як до особи, яка з 1996 проживає у вказаній квартирі.
Як вбачається з копії технічного паспорту на Квартиру, позивачки зазначені в якості її власників.
Згідно акту, складеного 31.10.2013 головою правління ЖК «Брест», була обстежена вказана вище Квартира. Під час обстеження Квартири виявлена велика волога пляма на стелі кухні, тече вода по стіні. 01.11.2013 знову заява з приводу залиття Квартири. Під час огляду в черговий раз виявлено залиття Квартири. Мешканцям квартири АДРЕСА_2 пропонується усунути протікання.
Відповідно до акту, складеного 04.11.2013 головою правління ЖК «Брест», була обстежена вказана вище Квартира. Пляма на кухні розміром 50 см., з нього постійно капає вода. Мешканці квартири АДРЕСА_2 постійно заливають Квартиру. Мешканці квартири АДРЕСА_2 повідомили про розрив шланга пральної машини.
Згідно акту від 06.11.2013, складеного комісіє в складі двох осіб, після залиття в Квартирі на стелі залишилась пляма. Мешканці квартири АДРЕСА_2 погодились своїми силами усунути вказану пляму протягом декількох тижнів.
Як вбачається з акту про залиття Квартири, складеного 18.02.2020 головою правління, головним інженером та слюсарем-сантехником ЖК «Брест», 18.02.2020 у Квартирі трапилось залиття. Встановлені завдані залиттям Квартири матеріальні пошкодження. Причиною залиття є халатність, недотримання заходів обережності користування водопроводом мешканцями кв. АДРЕСА_2 . Відповідальність за протікання та залиття Квартири лежить на мешканцях квартири АДРЕСА_2 , винних у залитті.
Згідно висновку про вартість збитку від 09.06.2020, виконаного ФО-П ОСОБА_4 , яка має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття Квартири, складає 1448,00 грн.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками в тому числі є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів грошових коштів в розмірі 1448,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, та задовольняє вказані позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивачки в судовому засіданні на уточнююче запитання суду пояснила, що просить стягнути з відповідача грошові кошти на користь позивачів солідарно.
Можливість пред`явлення солідарної вимоги кредиторів прямо передбачена положеннями ст. 542 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд стягує грошові кошти з відповідача на користь позивачів солідарно.
Частиною другою ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Суд вважає доведеним, що позивачам завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них, а також у зв`язку з пошкодженням їх майна внаслідок залиття.
При визначенні розміру відшкодування спричиненої позивачам моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнала позивачки, та визначає розмір спричиненої позивачкам моральної шкоди в сумі 2000,00 грн.
Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги позивачів в частині вимог про відшкодування моральної шкоди - в розмірі 2000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачів вартості кошторисної документації на ремонт у сумі 500,00 грн., суд керується таким.
Як вбачається з вказаного вище висновку про вартість збитку від 09.06.2020, він виконаний ФО-П ОСОБА_4 за замовленням ОСОБА_1 на підставі договору № 08/06-2020 від 09.06.2020.
Згідно копії товарного чеку від 09.06.2020, за оцінку шкоди за договором № 8/06-20 від 09.06.2020 сплачено 500,00 грн.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Враховуючи наведене і ту обставину, що судом в повному обсязі задоволені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат по оплаті підготовки вказаного вище висновку в розмірі 500,00 грн.
З квитанції про сплату судового збору вбачається, що судовий збір у розмірі 840,80 грн., який є мінімальним розміром судового збору за позовні вимоги майнового характеру, сплачений ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.
Таким чином, суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати в загальному розмірі 1340,80 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , солідарно грошові кошти в розмірі 3448,00 (три тисячі чотириста сорок вісім гривень).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , понесені останньою судові витрати в загальному розмірі 1340,80 грн. (одна тисяча триста сорок гривень вісімдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 17.09.2021.

Суддя Д.А. Крівцов