Єдиний унікальний номер 722/434/21
Номер провадження 2/722/187/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судового засідання Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину нерухомого майна та припинення права спільної сумісної власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шалар І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину нерухомого майна та припинення права спільної сумісної власності на нерухоме майно.

Посилався на те, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 22.02.2003 року виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №3.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.11.2020 року, шлюб між сторонами розірвано.

Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період шлюбу спільними зусиллями за спільні кошти з відповідачем було набуто майно, що в розумінні ст.60 СК України вважається об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральню літ. «Б», хвіртку «№1», ворота «№2», огорожу «№3» та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Так як відносини подружжя ґрунтувалися на принципі взаємної довіри, у позивачки були відсутні підстави для заперечень проти оформлення права власності виключно на відповідача.

Просив визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральню літ. «Б», хвіртку «№1», ворота «№2», огорожу «№3» та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0016; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральні літ. «Б», хвіртки «№1», воріт «№2», огорожі «№3» та на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0016, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральні літ. «Б», хвіртки «№1», воріт «№2», огорожі «№3» та на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0016, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право спільної сумісної власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральню літ. «Б», хвіртку «№1», ворота «№2», огорожу «№3» та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0016; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 4807,01 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

21.04.2021 року до суду відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому він просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак представник позивачки - адвокат Шалар І.В. направив до суду заяву про проведення розгляду справи у судовому засіданні без його присутності та присутності позивачки, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги визнав повністю.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, під час якого згідно договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 02.03.2004 року, який посвідчено 02.03.2004 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М., відповідачем було придбано нежитлову будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Нежитлова будівля, яка раніше використовувалася як магазин літ. «А» з металевого каркасу, загальною площею 162,90 кв.м.

19.03.2004 року вказане нерухоме майно зареєстровано в Сокирянській філії Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 , порядковий номер об`єкта нерухомого майна №4851367.

Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 02.02.2006 року, який посвідчено 02.02.2006 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д., ОСОБА_2 було придбано земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1891 га.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №757313, вбачається що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1891 га, яка розташована АДРЕСА_1 та призначена для обслуговування магазину.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №228105760 від 15.10.2020 року, право власності на кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральню літ. «Б», хвіртку «№1», ворота «№2», огорожу «№3», за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта ФОП ОСОБА_5 від 09.03.2021 року вбачається, що ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1891 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :01:002:0016, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складає, без ПДВ - 81597 грн.

Згідно висновку експерта ФОП ОСОБА_5 від 09.03.2021 року вбачається, що ринкова вартість нежитлової будівлі кафе, загальною площею 183,15 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , складає, без ПДВ - 399104 грн.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Відповідно до пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями статті 65 СК України.

Так, статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи із зазначеного у вказаній нормі закону принципу рівності часток подружжя у спільному сумісному майні, суд вважає, що кожному із сторін, як співвласникам вказаного нерухомого майна, належить по 1/2 частині кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральні літ. «Б», хвіртки «№1», воріт «№2», огорожі «№3» та 1/2 частині земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0016, цільове призначення - для обслуговування магазину, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному об`ємі із визнанням спірного нерухомого майна спільною сумісною власністю сторін та визнанням за кожним із них права власності на 1/2 частки у вказаному майні, припинивши право спільної сумісної власності сторін на нього.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4% розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню з відповідача документально підтверджені сплачені нею судові витрати в розмірі 4807 грн. 01 коп.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст.15 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачкою у позовній заяві зазначено лише про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

При цьому, позивачкою у строк, встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, що підтверджують розмір витрат, які позивачка сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договору, рахунку, квитанції, акту прийому-передачі виконаних робіт тощо), у зв`язку з чим суд не має можливості визначити розмір таких витрат згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає до сплати позивачкою. Також, позивачкою у надісланій до суду заяві не зроблено заяву, що такі докази будуть подані після ухвалення рішення, а тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу суд не знаходить.

На підставі ст.ст.60, 61, 63, 68-70 СК України, ст.372 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 11-13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 263-265, 268, 273, 352, 354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральню літ. «Б», хвіртку «№1», ворота «№2», огорожу «№3» та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0016, цільове призначення - для обслуговування магазину.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральні літ. «Б», хвіртки «№1», воріт «№2», огорожі «№3» та на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0016, цільове призначення - для обслуговування магазину, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральні літ. «Б», хвіртки «№1», воріт «№2», огорожі «№3» та на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0016, цільове призначення - для обслуговування магазину, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кафе літ. «А», загальною площею 183,15 кв.м., вбиральню літ. «Б», хвіртку «№1», ворота «№2», огорожу «№3» та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0016, цільове призначення - для обслуговування магазину.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 4807 (чотири тисячі вісімсот сім) грн. 01 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 15.09.2021 року