Справа № 760/1339/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 2002 року.

У спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 , який є її сином.

Відповідач з квітня 2018 року виїхав з квартири та переїхав проживати в інше місце, яке їй не відоме. Відповідач приміщенням не цікавиться, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд за згодою предстанвика позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 2002 року (а.с. 11-12).

ОСОБА_3 07 листопада 2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 13, 14-16).

У зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 (а.с. 5) та відповідач - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 12916802 від 14 серпня 2020 року (а.с. 40).

З позову вбачається, що відповідач з квітня 2018 року виїхав з квартири та переїхав проживати в інше місце, яке їй не відоме. Останній приміщенням не цікавиться, витрати на комунальні послуги не сплачує.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази та покази свідка.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_1 , проживає в кв. АДРЕСА_2 з 1988 року. Знає позивача й відповідача, проте останнього не бачив вже багато років. У гості з позивачем один до одного вони не ходять, спілкуються як сусіди на вулиці, у під`їзді. Щодо спорів з приводу користування квартирою йому нічого не відомо та ніхто з сусідів не розповідав про перешкоди у користуванні відповідачем квартирою.

З відповіді Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 15 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 06 квітня 2020 року звертався до управління з заявою про перешкоди у потраплянні до квартири АДРЕСА_3 (а.с. 43).

Вбачається, що зазначена заява стосується квартири АДРЕСА_3 , а позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, перешкод у користуванні йому квартирою не чиниться, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840 гривень 80 копійок судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 840 гривень 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2021 року.

Суддя: