ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6592/21 Справа № 214/2305/20 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі:Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року, ухваленого суддею Ступаком С.В. у місті Кривому Розі, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту зі спадкового майна.

Просив суд зняти (скасувати) арешт (заборону на відчуження) з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належить спадкодавцю, на підставі рішення суду, серія та номер: 210/649/14-ц), який накладено Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ (номер запису про обтяження 11890800 (спеціальний розділ) від 04.11.2015 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_2 , який за життя заповіту не склав. За життя ОСОБА_2 належала 1/2 частина домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановлений ст.1270 ЦК України позивач подав до Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, Постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Підставою відмови стало те, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було внесено відомості про арешт на все майно ОСОБА_2 , підставою виникнення обтяження, зазначено постанова про арешт майна, серія та номер 49063519 від 21.10.2015 року, винесена державним виконавцем Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ Рубцовою Н.О., номер запису про обтяження: 11890800 (спеціальний розділ).

Підставою внесення запису є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25840446 від 04.11.2015 року за заявою стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», видом обтяження є арешт нерухомого майна, брата позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у позові зазначив, що у січні 2020 року він звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), щодо відомостей про брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як обтяжувача, і відповідного стягувача, на що йому було надано усну відповідь, що він не є стороною виконавчого провадження, на виконання якого було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Крім того позивач у позові, посилаючись на вимоги ст.1282 ЦК України вказав, що зняття арешту на майно не порушить майнові інтереси АТ КБ «ПриватБанк», оскільки, існує відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця, але АТ КБ «ПриватБанк» не стягував наявну заборгованість спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок часткової відповідальності спадкоємців в межах вартості спадкового майна. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив його задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дзержнського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту зі спадкового майна задоволено.

Знято (скасовано) арешт (заборону на відчуження) з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належить спадкодавцю на підставі рішення суду, серія та номер: 210/649/14-ц), який накладено Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ (номер запису про обтяження 11890800 (спеціальний розділ) від 04.11.2015 року).

Відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, ухваленого при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду, обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування з ухваленням нового рішення про відмову позивачеві ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчі провадження завершені, тому, відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», є підставі для зняття арешту з майна. Вказує, що судом встановлено, що 26.11.2017 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС Голошаповою Н.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу в рамках ВП №49063519, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що підставою для винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу стало не фактичне виконання судового рішення, а неможливість виявити боржника або його майно.

Відповідач, посилаючись на норми статей 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції чинній станом на 20.12.2013), вказує на те, що арешт знімається у конкретних випадках, а саме: в разі закінчення виконавчого провадження, в тому числі, в разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), що його видав, тоді, як винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві не віднесено до підстав закінчення виконавчого провадження, встановлених у ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 20.12.2013). Такі ж норми передбачені й Законом України «Про виконавче провадження», чинними на момент розгляду справи. В статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час розгляду справи) встановлено вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадження. Наголошує на тому, що арешт, накладений на майно боржника, знімається та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, лише при певних умовах: у разі закінчення виконавчого провадження (за винятками) та повернення виконавчого документа до суду або іншого органу чи посадовій особі, який видав виконавчий документ.

Відповідач вказує, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» винесення постанови про повернення виконавчого листа саме стягувачу, а не до суду чи органу, що його видав, не є підставою для скасування арештів, накладених на майно боржника, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Скаржник вважає, що безпідставне зняття арешту з майна фактично унеможливлює виконання судового рішення, що набрало законної сили, та порушує права та інтереси Банку щодо стягнення заборгованості, підтвердженої рішеннями судів.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

07.09.2021 року від представника відповідача Бродька А.І. до суду апеляційної інстанції надійшла заява про перенесення судового розгляду, призначеного на 15.09.2021 року на іншу дату, що пов`язано з його перебуванням у відпустці з 13.09.2021р. по 26.09.2021р., з наданням копії Наказу про надання йому відпустки.

Також, представник відповідача в заяві зазначив, що позивач у позові визнає борги спадкодавця, підстави для зняття арешту з майна визначені Законом України «Про виконавче провадження», а обставини на які у позові посилається позивач, не є підставами для зняття арешту.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника позивача ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_1 та представника Саксаганського відділу державної виконавчої служби в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який, заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №507, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 24.11.2017 року. (а.с.12)

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №138089881 від 18.09.2018 року, встановлено, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, у розмірі 1/2 частки, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням державного реєстратора Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дутчак Т.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, здійснено обтяження за номером 11890800 (спеціальний розділ), за постановою Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Рубцовою Н. від 21.10.2015 року про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою накладено арешт на майно ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

На ухвалу суду від 27 липня 2020 року від державного виконавця Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Збітнєвої К. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №49063219, з яких встановлено, що Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Рубцової Н.О. від 21 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2467/11 виданого 10.09.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 114 973,50 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1149,73 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120,00 грн. (а.с.57).

21.10.2015 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Рубцовою Н.О. винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках ВП №49063519, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 з забороною здійснення його відчуження. (а.с.58).

26.11.2017 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Голошаповою Н.В. винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в рамках ВП №49063519 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.63).

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на майно померлого, зокрема на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. (а.с. 94).

09.11.2017 року ОСОБА_1 подав до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_2 . (а.с. 76)

09.11.2017 року ОСОБА_5 подала до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори заяву про відмову від своє частки в спадщині на користь свого сина ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом другої черги. У вказаній заяві, також просила відкрити спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 76 зворот)

01.12.2017 року ОСОБА_5 подала до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори нотаріально засвідчену заяву про відмову від своє частки в спадщині на користь спадкоємця другої черги брата померлого - ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.84)

Постановою державного нотаріусу Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 18 вересня 2018 року, відмовлено ОСОБА_6 , яка дії як законний представник мати малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , 1976 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмова державного нотаріуса обґрунтована тим, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №138089881від 18.09.2018 року, наявний запис про обтяження всього нерухомого майна №11890800(спеціальний розділ) ОСОБА_2 . (а.с. 103).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що арешт на спірний будинок було накладено органом виконавчої служби у 2015 році, на даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час, наявність цього обтяження (арешту) будинку, перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що дає підстави для задоволення позову, оскільки, іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Нормами ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) визначені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до положень ч.1-ч.3 Закону У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовуючи арешт зі спадкового майна, дійшов помилкового висновку про те, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості закінчене, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що на даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує та наявність цього обтяження (арешту) будинку, перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Статтею 39 Закону встановлені підстави для закінчення виконавчого провадження, такими підставами є: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 8) визнання боржника банкрутом; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

Положеннями ч.2 ст.39 Закону передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

За нормами ч.3 ст.39 Закону у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно змісту ч.1 ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Так, матеріалами справи встановлено, що 26.11.2017 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Голошаповою Н.В. винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в рамках ВП №49063519 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто виконавчий документ було повернуто стягувачу не з підстав закінчення виконавчого провадження, оскільки в таку випадку виконавчий документ був би повернутий суду, який його видав.

Окрім того, у зазначеній вище постанові державного виконавця Голошапової Н.В. від 26.11.2017 не зазначено про зняття арешту з майна боржника, який було накладено 21.10.2015 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Рубцовою Н.О. в рамках ВП №49063519, що свідчить про неправильні висновку суду першої інстанції щодо закінчення цього виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно п.1 ч.4 ст.12 Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Позивачем позов подано до суду 01 квітня 2020 року і на цей час у відповідача, якому 26.11.2017 було повернуто виконавчий лист, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання не було пропущено, тому висновок суду, що строки пред`явлення до виконання виконавчих листів сплили, колегія суддів вважає невірним.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у встановлений законом строк звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його брата ОСОБА_2 , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність запису про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_2 (а.с. 103).

Згідно до норм ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до переконання, що рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 ухвалено без повного урахування наявних у справі доказів, з порушенням норм матеріального права, тому згідно положенням п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачеві ОСОБА_1 в задоволені його позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, те, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду та ухвалює нове про відмову позивачеві в задоволенні його позовних вимог, відповідно, понесені відповідачем судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 1621,20 грн. підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 рокускасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту зі спадкового майна.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001 місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО №305299 (для погашення заборгованості та судових витрат) витрати зі сплати судового збору в сумі 1621,20 грн. (одна тисяча шістсот двадцять одну гривню двадцять копійок), за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: