Дата документу 22.09.2021 Справа № 319/121/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 319/121/21 Головуючий у 1 інстанції: Глянь О.С.
Провадження № 22-ц/807/2435/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 листопада 2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R1В, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 245000,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 18 листопада 2011 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00 % річних. Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 33402 від 18 листопада 2011 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - Hyunday, модель Santa Fe, тип легковий універсал, 2011 р.в., колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 1 м. Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 17.11.2011, та відповідно до договору застави транспортного засобу № R1В від 18.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тупицькою Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1232.

Відповідно до п. 5.4 Договору застави заставодержатель реєструє обтяження предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі чого до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис 11868329, контрольна сума 6Б9397А28Е, про обтяження автомобіля марки Hyunday, модель Santa Fe, тип легковий універсал, 2011 р.в., колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , за яким Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» виступало обтяжувачем, а відповідач - боржником.

В подальшому ПАТ «ВТБ Банк» відступило вимоги за кредитним договором та договором застави, укладеними з ОСОБА_1 , ТОВ «ФК Довіра та Гарантія», яке, в свою чергу, відступило право вимоги за договором факторингу ТОВ «ФК «Прайм Альянс», яке є останнім кредитором відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 227 283,62 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 154 583,23 грн., за відсотками - 24 147,67 грн., 3 % річних 16 100 грн., сума інфляційних втрат 32 452,72 грн., яку позивач просив погасити шляхом звернення стягнення на заставлене майно шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимог задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R1В, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 245 000,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 18 листопада 2018 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00 % річних.

Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 33402 від 18 листопада 2018 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - Hyunday, модель Santa Fe, тип легковий універсал, 2011 р.в., колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 1 м. Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 17.11.2011, та відповідно до Договору застави транспортного засобу № R1В від 18.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тупицькою Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1232.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за договором застави № R1В від 18 листопада 2011 року на предмет застави.

На підставі вищезазначених договорів до реєстраційного запису № 11868326 Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В подальшому, 29 січня 2019 року, між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс») було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R R1В від 18 листопада 2011 року.

14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами застави до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави № R1В від 18 листопада 2011 року на предмет застави.

Таким чином, на даний час усі права кредитора за кредитним договором № від 18 червня 2012 року та договором застави № R1В від 18 листопада 2011 належать ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Згідно з п. 5.2.4 Кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань позичальника за цим договором, у тому числі, звернути стягнення на заставне майно за договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів та/або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договорів забезпечення.

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 227 283,62 грн., в тому числі, заборгованість за кредитом та відсотками 178 730,90 грн. Також позивачем було нараховано згідно із статтею 625 ЦК України інфляцію та 3 % річних, що становить разом 48 552,72 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не виконав вимоги статті 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме, не повідомив письмово позичальника ОСОБА_1 про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, а також суд зазначив, що позивач не підтвердив належними доказами розміру заборгованості.

В апеляційній скарзі позивач не оспорює встановлені судом обставини щодо укладених договорів: кредитного договору, договору застави, договорів відступлення прав вимоги, договору факторингу, але не погоджується з висновком суду про необхідність повідомлення боржника про звернення стягнення на заставлене майно, а також наголошує про наявність доказів щодо заборгованості, яка була розрахована банком як первісним кредитором та новими кредиторами не змінювалась.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія визнає їх слушними з огляду на

такі обставини.

Після набуття права вимоги за кредитним договором № R1В від 18.11.2011р. та за договором застави транспортного засобу № R1В від 18.11.2011, позичальником та заставодавцем у яких виступає ОСОБА_1 , новий кредитор у особі ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» належним чином зареєструвало своє право заставодержателя у Реєстрі обтяжень.

Згідно ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Частиною 1статті 546 ЦК Українипередбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1ст. 530 ЦК Українипередбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ЦК Українипередбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК Українипередбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно дост. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. (ст. 611 ЦК України).

Згідност. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

відповідно статті 1 Закону України «Про заставу» та статті 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв`язку з пред`явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

Згідно ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов`язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з аналізом вказаних норм, законодавець надає право заставодержателю звернути стягнення на майно у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитним договором, на забезпечення якого укладено договір застави. Виконання вимог статті 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитором є необхідним у разі, якщо звернення стягнення відбувається в позасудовому порядку, на що прямо вказується у цій статті.

Між тим, у цій справі звернення стягнення на заставлене майно має відбуватись у

судовому порядку, тобто за судовим рішенням. А тому повідомлення боржника-заставодавця про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання вказаною нормою та іншими, що регулюють правовідносини застави, не вимагається.

Отже, така підстава для відмови в задоволенні позову застосована судом помилково у зв`язку із неправильним застосуванням самої норми, відповідно до якої вирішувався позов.

У цій справі встановлено, що перед зверненням до суду з цим позов позивач зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна ( а.с. 33).

Відтак, виконав всі вимоги, передбачені для початку судового провадження щодо звернення стягнення на предмет застави.

Що стосується розміру заборгованості, який, на думку суду, не був підтверджений належним розрахунком, то за матеріалами справи колегія вставила такі обставини.

Так, визначена позивачем заборгованість відповідача за кредитним договором № R R1В від 18 листопада 2011 року, була розрахована ще першим кредитором в особі ПАТ «ВТБ Банк», що вбачається з Реєстру прав вимоги № 1 до договору про відступлення права вимоги № 220615нв від 22.06.2015р. ( а.с. 19).

Згідно з цим Реєстром заборгованість ОСОБА_1 станом на цю дату 22.06.2015р. становить: 179 730,90 грн., в тому числі: сума основного боргу за кредитом 119 583,19 грн., сума простроченого основного боргу 35000,04 грн., сума нарахованих процентів 262,41 грн., сума прострочених процентів 23 885,26 грн.

Цю ж саму суму заборгованості було прийнято від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ТОВ «ФК «Прайм Альянс» за договором факторингу, що слідує із додатку до договору «Реєстр боржників» ( а.с. 26).

Позивачем нових нарахувань не здійснювалось, та розмір заборгованості залишився у такій же сумі, як вона була визначена ПАТ «ВТБ Банк» станом на вересень 2015р.

Будь-яких доказів про повне або часткове погашення цієї сум матеріали справи не містять.

Тому висновки суду щодо непідтвердженості розміру заборгованості не ґрунтуються на матеріалах справи, а розмір заборгованості є доведеним.

Обгрунтованими є і вимоги позивача про нарахування на заборгованість інфляційних втрат та 3 % річних, розрахунок яких наведено у позовній заяві та є правильним, а нарахування здійснено в межах трирічного строку.

Таким чином, позовні вимоги апеляційним судом визнано підтвердженими та доведеними, тому відповідно до приписів п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням постанови про задоволення позову.

Приймаючи нове судове рішення, колегія вирішує питання щодо розподілу судових витрат у справі, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсягу, оскільки позов задоволено повністю.

Позивачем був сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3409,25 грн. ( а.с. 1) та за подання апеляційної скарги - 5 113,88 грн. ( а.с. 74), а всього - 8 523,13 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384,389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задовольнити.

Заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2021 року у цій справі скасувати.

Позов ТОВ «ФК «Прайм Альянс» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» у розмірі 227 283,62 грн. ( в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 154 583,23 грн., за відсотками - 24 147,67 грн., 3 % річних 16 100 грн., сума інфляційних втрат 32 452,72 грн.) за кредитним договором № R1В від 18.11.2011р. звернути стягнення на предмет застави відповідно до договору застави транспортного засобу № R1В від 18.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тупицькою Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1232, а саме, автомобіль марки - Hyunday, модель Santa Fe, тип легковий універсал, 2011 р.в., колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР № 1 м. Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 17.11.2011, шляхом проведення прилюдних торгів згідно із ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії виконавчого провадження, яка не може бути нижчою за звичайні ціни на цей вид майна.

Зобов`язати ОСОБА_1 передати ТОВ «ФК «Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки - Hyunday, модель Santa Fe, тип легковий універсал, 2011 р.в., колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , на період до його реалізації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» сплачений у справі судовий збір в сумі 8523,13 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.