Справа № 558/427/21
номер провадження 2/558/111/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань Хом`як О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 10.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за № 132. Позивачка ОСОБА_1 також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми повноліття. Позивачка також просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, розпочинаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трьох років.

В огрнтування позовних вимог позивачка вказала, що вона, ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з громадянином ОСОБА_4 , який зареєстровано 10.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №132.

У шлюбі у них народилися ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В шлюбі сторони проживають понад 13 років. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Під час спільного проживання з`ясувалось, що сторони різні по характеру люди, у них різні погляди на життя, і як результат цього, у них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому ґрунті.

Відповідач ОСОБА_4 останнім часом зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та ображає позивачку та їхніх з ним неповнолітніх дітей.

Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам дітей, інтересам позивачки та відповідача, за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Розлад у сім`ї носить систематичний, тривалий характер. Останнім часом сторони втратили почуття любові і поваги один до одного.

Примирення між сторонами, як і збереження шлюбу неможливе.

Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю на даний момент немає.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, позивачка вказала, що вона зі своїми дітьми проживає в АДРЕСА_1 . На даний момент сторони проживають в одному будинку, однак шлюбних відносин не підтримують понад 1 рік.

На даний час позивачка ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Отримувані позивачкою нерегулярні доходи, не дають можливості забезпечувати дітей всім необхідним. Вона самостійно не в змозі в повній мірі забезпечити потреби дітей, які на даний час гостро потребують матеріальної допомоги для того, щоб купляти одяг, взуття, продукти харчування, ліки, сплачувати комунальні послуги та інше.

Діти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвідують відповідно 7, 5 класи Хрінницького опорного ліцею, Денис пішов до першого класу, а донька Олена першокурсниця Аграрного коледжу м. Рівне, що потребує додаткових витрат.

На неодноразові усні звернення позивачки до відповідача про надання коштів на утримання дітей, відповідач в добровільному порядку це зробити відмовляється, фінансової чи будь-якої іншої допомоги не надає, незважаючи на його обов?язок, передбачений Законом. Тих коштів, які відповідач надає нерегулярно не вистачає.

Відповідач має добрий стан здоровя, офіційно ніде не працює, доходи отримує постійно від тимчасових заробітків і має нерегулярний мінливий дохід. Інших утриманців у відповідача не має.

Тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

У позовні заяві, позивачка також вказала, що її син ОСОБА_13 ще дуже маленький, 14.05.2021 йому виповнився 1 рік. Він перебуває на утриманні позивачки, вона постійно займається його доглядом, а тому працевлаштуватися не має можливості.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач за віком та за станом здоров`я є працездатним, офіційно ніде не працює, доходи отримує постійно від тимчасових заробітків і має нерегулярний мінливий дохід, однак матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає, хоча має можливість брати достатню, належну та регулярну участь в її матеріальному утриманні та сплачувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Тому просить стягнути з відповідача даний розмір аліментів на її утримання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Махацький Ю.М. звернулись до суду з заявою про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги позивачка підтримала повністю. Примиритися з відповідачем не бажає. /а.с.29/.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. Згідний на розірвання шлюбу з ОСОБА_1 та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини в розмірі, якому просить позивачка у позові. /а.с.30/.

Вивчивши заяви сторін по справі, матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд за внутрішнім переконанням, дійшов до наступних висновків.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_14 та ОСОБА_1 зареєстрували свій шлюб 10 грудня 2007 року /а.с.3/.

Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Згідно ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її отриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною третьою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії № НОМЕР_4 , серії 1-Г. № НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 , серії НОМЕР_8 , батьками ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 /а.с.12, 14, 16-20/.

Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено, відповідач по стану здоров"я працездатний, офіційно ніде не працює, доходи отримує від тимчасових заробітків, має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців на утриманні не має. Обставин, які б звільняли відповідача від обов"язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей судом не встановлено. Згідний на сплату аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, її доходи носять мінливий, нерегулярний дохід. Належне матеріальне становище неповнолітніх дітей забезпечити сама не може.

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи та норми законодавства, які регулюють сплату аліментів, дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовної вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з відповідача на її утримання, у зв`язку з тим, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, то суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрваному шлюбі з 10 грудня 2007 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що складено актовий запис № 132, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками його є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.20/.

Позивачка на даний час не працює, а доглядає за дитиною, до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає їхня спільна дитина, якій не виповнилось три роки, тому що є працездатного віку, отримує доходи від тимчасових заробітків. Позивачка не може працювати, оскільки доглядає за сином. Джерел доходу, крім соціальних виплат, вона не має.

Відповідач добровільно в достаньому розмірі не надає допомоги на утримання дружини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Статею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Статтею ст. 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, зокрема: ч. 1 даної статті вказує - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, офіційно не працює, але його доходи носять нерегулярний мінливий характер, отримує доходи від тимчасових заробітків, інших утриманців не має та буде сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, відповідач згідний на сплату аліментів на утримання дружини в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_13 трирічного віку. /а.с.30/.

Позивачка не має змоги працювати і утримувати себе, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, крім того у неї на утриманні перебуває ще шестеро дітей.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.

На підставі вищевикладеного, враховуючи згоду відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини по 1000 грн. щомісячно, суд вважає, що вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 75, 80, 84, 105, 110, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивачкою по справі за подання позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу сплачено судовий збір в розмір 908,00 грн. /а.с.1/. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

З відповідача підлягає стягненню на користь держави 1816,00 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по категорії справ про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.ст. 75, 80, 84, 110, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ), зареєстрований 10 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області за актовим записом № 132 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2021 та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі рзмірі 1000 грн. щомісячно, розпочинаючи з дня звернення до суду 05.08.2021 року і до досягнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) судовий збір на користь держави у розмірі 1816 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ), сплачені нею судові витрати у вигляді 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 17 вересня 2021 року.

С У Д Д Я: А.О.Олексюк