Справа № 524/842/21
Провадження №2/524/1659/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., - представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до суду звернулося АТ «Універсал Банк»» (далі Банк або позивач), в особі представника, який діє на підставі довіреності - Мєшніка К.І., із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

В обґрунтування позову вказували, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» започаткував новий проект фінансових послуг - Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів картки Monobank/Universal Bank опубліковані на офіційному сайті банку.

12 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.01.2019 року та отримав відповідну платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 33 000 грн.

Позивач вказував, що свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку, проте відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом, у зв`язку із чим у останнього станом 30.09.2020 року виникла заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 64 759,41 грн.

Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за наданим кредитом у розмірі 64 759,41 грн., що виник станом на 30.09.2020 року, та складається із загального залишку заборгованості у розмірі 64 759,41 грн. та повернути сплачені судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 10 березня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 41).

01 квітня 2021 року до суду засобами електронного поштового зв`язку, від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 45-48).

Представник у відзиві вказував на неналежне обґрунтування позивачем суми кредитної заборгованості у 64 759,41 грн., на не зазначення в Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг процентної ставки, а також звернув увагу на те, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з тарифів за карткою Мonobank відповідач не підписував. У зв`язку із не доведенням позивачем належними доказами (первинними документами) наявності заборгованості у відповідача, просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача 5 000,00 грн. судових витрат за надання професійної (правничої) допомоги.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року було повернуто представнику відповідача відзив на позовну заяву з додатками, у зв`язку з тим, що він надійшов електронною поштою лише з наданням частини додатків та без повноважень адвоката (копії свідоцтва, копії ордеру) та без інших додатків (т. 1 а.с. 58).

07 квітня 2021 року до суду засобами поштового зв`язку, від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 64-67), який є повторення раніше поданого відзиву.

12 квітня 2021 року до суду від позивача АТ «Універсал Банк», в особі його представника Мєшніка К.І. було подано відповідь на відзив із додатками (т. 1 а.с. 79-150). Із посилання на надані письмові докази просили позов задовольнити у повному обсязі.

19 серпня 2021 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача, в яких повторно зверталася увага на обставини незгоди з позовом, які були зазначені у відзиві, а також, що позивач не довів належність використаного ЕЦП саме відповідачеві (т. 1 а.с. 185-192).

25 серпня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника Банку, в яких наголошувалося саме на використання саме відповідачем оригінального ЕЦП при оформленні заяви-анкети, а також, що після перевірки розрахунків сума заборгованості склала фактично 63259,41 грн. (т. 1 а.с. 193-250, т. 2 а.с. 1-34).

У судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не прибув з невідомих причин. Керівництво позивача було повідомлено належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Крім цього представник позивача ОСОБА_3 окремо повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зазначеною у позові електронною адресою та просив здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача (т. 2 а. с. 29).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув повторно з невідомих суду причин. Був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи засобами поштового та електронного зв`язку. Про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який брав участь в режимі відео конференції, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на поданий відзив на позовну заяву. Незважаючи на відповідні роз`яснення здійснення процесуальних прав відмовився від заявлення клопотання щодо призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розмірів боргу, подання власних розрахунків боргу, посилаючись на факт здійснення саме судом за наявності відповідної базової освіти щодо здійснення арифметичних обчислень.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Судом достовірно встановлено, що в жовтні 2017 року Банк здійснив реалізацію проекту фінансових послуг за програмою «Мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Підписавши анкету-заяву клієнт підтверджує, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» також опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

12 січня 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 84), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило йому поточний рахунок у гривні та встановило кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору.

У п. 2, п. 3 Анкети-заяви вказано, що ОСОБА_1 погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого він зобов`язується виконувати, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та додаткового тлумачення не потребують.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 33 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, яку відповідач отримав у АДРЕСА_1 (а.с. 101-102).

03 травня 2019 року відповідач ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявкою про зміну кредитного ліміту, запрошена була сума у 50 000 грн. (а.с. 97). Банком було встановлено кредитний ліміт на картці у 30 000,00 грн. та ліміт на розстрочку у 20 000,00 грн.

04 травня 2019 року відповідач ОСОБА_1 вдруге через мобільний додаток звернувся до банка із заявкою про зміну кредитного ліміту, запрошена була сума у 55 000 грн. (а.с. 97). Банком було встановлено кредитний ліміт на картці 30 000,00 грн. та ліміт на розстрочку у 25 000,00 грн.

06 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1560,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 103-105).

Цього ж дня, 06 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 2080,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 106-108).

07 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1246,96 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 109-111).

11 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1040,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 112-114).

Також 11 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1664,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 111-117).

Цього ж дня, тобто 11 травня 2019 року, ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 2080,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 118-120).

Крім того цього ж дня 11 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1000,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 121-123, 124-126, 127-129).

17 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1642,72 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 130-132).

21 травня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1560,00 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 133-135).

02 червня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1040,00 грн., строк кредиту 3 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 136-138).

16 червня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1642,72 грн., строк кредиту 7 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 139-141).

Цього ж дня, 16 червня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1040,00 грн., строк кредиту 7 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 142-144).

25 червня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 1456,00 грн., строк кредиту 3 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 145-147).

21 грудня 2019 року ОСОБА_1 через мобільний додаток звернувся до банка із заявою про надання йому кредиту за сервісом «Розстрочка» для здійснення платежу, ліміт кредиту 5202,08 грн., строк кредиту 24 міс., процентна ставка (фіксована) 0,00001% на рік, річна процентна ставка 47% (а.с. 148-150).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Такий правовий висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц, Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частини першої статті 627 Цивільного Кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, за своєю правовою природою кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит) в будь-якій валюті. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору.

Тобто правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами, регулюються самостійно сторонами, шляхом укладення договору.

Законодавство України надає сторонам можливість укладати договори в яких містяться елементи різних договорів, так звані, «змішані договори».

На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Проект Monobank є онлайн-сервісом, який забезпечує доступ до банківських послуг, при цьому безпосередньо операції здійснює АТ «Універсал Банк». Головною особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, а ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що договір між сторонами, у вигляді Анкети-заяви позичальника, був укладений шляхом підписання 12 січня 2019 року відповідачем в електронному вигляді, що останнім не оспорюється.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як слідує зі змісту п. 3 Анкети-заяви, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та додаткового тлумачення не потребують.

Пунктом 6 Анкети-заяви передбачено, що ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в Банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Положеннями п. п. 2.3 п. 2 розділу І Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 11-22) встановлено, що при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (далі - Умови і Правила) визначено, що своїм підписом в Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.

Відповідно до п. п. 4.3., 4.8.1 розділу І Умов і Правил клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визначаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених в законодавстві. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Підпунктами 3.1, 3.4, 3.5 пункту 3 розділу II Умов і Правил визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank» - договір. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, для її активації необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта.

З аналізу вказаних положень слідує, що активація кредитної картки та її користування можливо лише тільки після завантаження клієнтом мобільного додатку та авторизації у ньому за номером телефону.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факт отримання відповідачем кредитної картки та користування нею, що підтверджується також наданою позивачем випискою про рух коштів (т. 1 а.с. 85-96, 205-215).

Таким чином, посилання представника відповідача на те, що відповідач не обізнаний з умовами і правилами надання кредиту та не отримував їх примірник є безпідставними, оскільки, завантаживши мобільний додаток, він автоматично отримує примірник Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, що відповідає положенням з п. 3 Анкети-заяви, факт підписання якої відповідач не заперечував.

Суд зазначає, що на позичальника як на сторону кредитного договору покладається обов`язок щодо ознайомлення з умовами кредитування та можливими наслідками та в разі, якщо умови кредитного договору є неприйнятними для позичальника або такими, що прямо суперечать положенням законодавства, останній може відмовитися від укладення (підписання) договору.

Отже, підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифами Банку, складає між ним і Банком Договір, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно з Тарифами, повернути Кредит та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів.

Відповідно до положень п. п. 5.9 п. 5 розділу II Умов і Правил на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними у тарифах.

У п. п. 5.11 п. 5 розділу II Умов і Правил зазначено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

Відповідно до Тарифів банку (а.с. 23-25) пільговий період за карткою «Monobank» встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001 %; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5 % від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,2 % на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Положеннями п. п. 5.15 п. 5 розділу II Умов і Правил встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, позичальник сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в Тарифах.

Відповідно до п. п. 5.16 п. 5 розділу II Умов і Правил у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального плету понад 90 днів вся заборгованість на кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а позичальник сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Судом достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами, що 12 січня 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що свідчить про укладення між АТ «Універсал Банк» та відповідачем кредитного договору, на підставі якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Як постає з Виписки про рух коштів по картці за період з 12 січня 2019 року по 30 вересня 2020 року, ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом (карткою), за що щомісячно йому нараховувались відсотки, та вчиняв дії щодо часткової сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками протягом періоду кредитування (т. 1 а.с. 85-96, 205-215).

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач звертався до АТ «Універсал Банк» щодо незгоди із розміром нарахованих йому відсотків за користування кредитом, а продовжував користуватися коштами.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно з наданим банком розрахунком (т. 1 а.с. 6-9, 205-250) заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 12 січня 2019 року, станом на 30 вересня 2020 року, становить 63259,41 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

Розмір заборгованості за кредитом доведено наявними у справі письмовими доказами: розрахунком заборгованості за договором від 12 січня 2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , станом на 30.09.2020 року (т. 1 а.с. 6-9, 85-86, 205-250), довідкою про рух коштів по картці за період з 12.01.2019 року по 30.09.2020 року ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що даний розрахунок заборгованості, який доданий позивачем до позову, є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів відповідачем, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування загальної заборгованості за кредитом.

Так, відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (а.с. 85) кредитний ліміт відповідача складає 33 000,00 грн. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг підписанням договору відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Баланс на початок періоду складає 15 000,00 грн. Баланс на кінець періоду складає - (мінус) 31 759,41 грн. Тобто, заборгованість складає 64 759,41 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного позичальником кредитного ліміту у сумі 33 000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 31 759,41 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку та здійснювався ним на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість.

Сам розмір заборгованості відповідачем та його представником спростовано не було.

Заперечуючи проти наданого позивачем розрахунку, представник відповідача власного розрахунку («контр розрахунку») не надав, клопотань щодо витребування у позивача додаткових доказів на підтвердження заборгованості за кредитним договором, а також клопотання щодо призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розмірів боргу, не заявляв.

Стороні відповідача через його представника ОСОБА_2 було роз`яснено право на заявлення клопотання про призначення судом судово-економічної експертизи для визначення правильності нарахувань та визначення заборгованості банком відповідачу ОСОБА_1 . Однак, таким правом сторона відповідача не скористалася.

У судовому засіданні 11 серпня та 17 вересня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 поклав на суд обов`язок перевірки правильності нарахованої відповідачу банком заборгованості за договором, шляхом проведення судом математичних (арифметичних) дій для цього в межах та за наявності відповідної базової освіти щодо здійснення арифметичних обчислень.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідач та його представник не подали належні і допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову та встановлених судом обставин.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд постановляє рішення в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

За наведених обставин суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з боржника суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 63259,41 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн., враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Даний позов розглянуто в межах заявлених Банком вимог.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625, 626, 634, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов АТ «Універсал Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12 січня 2019 року, що виникла станом на 30 вересня 2020 року, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом («тілом кредиту») у розмірі 63259,41 грн., та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Позивач: АТ «Універсал Банк», код за , юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. № 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 22 вересня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: