137/1058/21

У Х В А Л А

21.09.2021 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховський В.М. розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідач Літинська селищна рада Літинського району Вінницької області про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшла вказана заява, яку позивачі для забезпечення належного захисту своїх прав при набутті права на земельні ділянки змушені подати вказану заяву.

Заяву мотивують тим, що вони через свого представника за довіреністю ОСОБА_12 , подали 31.03.2021 року через Центр надання адміністративних послуг "Прозорий офіс", на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею по 2 га для кожного окремо на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області. До клопотань були долучені документи передбачені частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме графічні матеріали з зазначенням місця розташування земельної ділянки та паспортні дані фізичних осіб, копії нотаріальних довіреностей на представника.

Після спливу місячного строку, який передбачений положеннями ч.7 ст.118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не надано жодного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні. Зрозумівши, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не розглянуто у встановленому порядку клопотання громадян про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та не прийнято жодного рішення, ними 07 травня 2021 року було укладено договір №36-2021 на виконання землевпорядних робіт.

Даний договір було укладено у відповідності до абзацу третього частини 7 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), а саме для розробки документації із землеустрою за принципом мовчазної згоди. 07 травня 2021 року цінним листом з описом вкладення було направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлення про застосування принципу мовчазної згоди та додано до повідомлення договір №36-2021 від 07:05.2021 року на виконання землевпорядних робіт. Після виготовлення документації із землеустрою в порядку, встановленому статтею 50 Закону України «Про землеустрій» статті 186 Земельного кодексу України та його погодження та отримання екстериторіального висновку експерта відповідно до ст.186-1 ЗК України, відомості про земельні ділянки було внесено до Державного земельного кадастру.

27 травня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» відповідно до якого Головні управління не розпоряджаються земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, які в силу закону є комунальною власністю відповідної громади.

З метою завершення процедури приватизації земельних ділянок, 03 червня 2021 року, цінним листом з описом вкладення, ними було подано до Літинської селищної ради Вінницького (Літинського) району Вінницької області проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 11 громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області для його подальшого затвердження та передачі земельних ділянок у власність. Разом з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок також було подано клопотання про затвердження документації та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які були отримані 07.06.2021 року.

Однак станом на 13.08.2021 року так і на теперішній час Літинською селищною радою Вінницького району Вінницької області не було надіслано жодної відповіді та як наслідок, не було розглянуто поданий проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а тому з даного слідує, що селищна рада допустила протиправну бездіяльність щодо не розгляду клопотань громадян про затвердження документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у приватну власність чим порушено конституційне право позивачів на отримання безоплатно у власність земельних ділянок. Як наслідок, вони були вимушені за захистом своїх порушених конституційних прав звернутись до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 19.08.2021 року по справі №120/9553/21 було відкрито провадження.

Підставою для державної реєстрації права приватної власності за громадянами стало прийняття протиправних рішень №1822, №1821, №1825, №1823, №1819, №1817, №1818 від 17.08.2021 року Літинською селищною радою.

15.09.2021 року їм стало відомо що по земельних ділянках, на які в них виготовлена документація із землеустрою зареєстровано право приватної власності за іншими сторонніми особами. Так на земельні ділянки, які вони бажають набути у власність зареєстровані речові права власності за гр. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .. Реєстрація права власності проведена 06.09.2021, 08.09.2021, 09.09.2021, 13.09.2021 року Літинською селищною радою. Процес реєстрації речових прав триває і на даний час.

Тобто Літинська селищна рада, будучи обізнаною з тим фактом що на вони претендують на спірні земельні ділянки, справа щодо вирішення бездіяльності Літинської селищної ради вирішується в судовому порядку, ними всупереч правомірним очікуванням, абсолютно незаконно, протиправно було банально вкрадено земельні ділянки шляхом передачі їх у власність іншим (стороннім) особам. Тому, зважаючи на систематичне, грубе, умисне порушення закону Літинською селищною радою єдиним способом захисту порушених прав є саме накладення арешту на земельні ділянки. За таких підстав, просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: - :02:000:0595 - :02:000:0722

- :02:000:0722 - :02:000:0596

- :02:000:0591 - :02:000:0727

- :02:000:0590 - :02:000:0593

- :02:000:0592 - :02:000:0723

- :02:000:0594 - :02:000:0552

З урахуванням позовних вимог, заяви про збезпечення позову та вимог закону в задоволенні заяви необхідно відмовити з таких мотивів і підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачаз метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпеченняпозову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 156,158 ЦПК України). Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України. Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Зважаючи на наведені норми, враховуючи характер позову та подані докази при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі. Крім того, згідно з роз`ясненнями, наданими вказаною постановою Пленумом Верховного Суду України зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Із поданої заяви встановлено, що посилаючись в заяві про забезпечення позову на те, що єдиним способом захисту їх порушених прав є саме накладення арешту на земельні ділянки, однак просять застосувати положення до ст. 149-152 ЦПК України, проте не зазначають за яких умов невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, на підтвердження заявлених вимог не зазначено, яким саме чином незастосування ненакладення арешту на вказані земельні ділянки буде порушувати їх права, оскільки земельні ділянки є власністю інших осіб. За таких обставин, внесена на розгляд суду заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу. Керуючись ст.ст.149-153, 259-261, 353- 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви - позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідач Літинська селищна рада Літинського району Вінницької області про забезпечення позову, відмовити. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано на протязі 15 днів з дня її складання.

Суддя:В. М. Желіховський