Ухвала

15 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 766/10730/19

провадження № 61-11091ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві власності належав магазин-прибудова « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,0109 га із кадастровим номером :01:001:0283 за тією ж адресою, які є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбані в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5 за спільні кошти.

Маючи намір отримати кредит під іпотеку зазначених об`єктів нерухомого майна, 25 вересня 2015 року нею видано дві довіреності на ім`я ОСОБА_2 , згідно яких вона надала останній право розпорядження магазином-прибудовою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що внаслідок зловмисної домовленості її представника за довіреностями ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , із використанням представником наданих їй довіреностей, а також сфальшованої нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 про надання дозволу ОСОБА_1 на продаж спірних об`єктів нерухомого майна, за відсутності згоди власників майна на його відчуження, 28 вересня 2015 року за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу магазин-прибудова « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельна ділянка під ним загальною площею 0,0109 га з кадастровим номером :01:001:0283 передані у власність ОСОБА_3 , при цьому жодних грошових коштів за відчуження майна нею не отримано.

27 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено два нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_6 набув у власність спірні магазин-прибудову « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

28 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено два нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_4 набуто у власність спірні магазин-прибудову « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що укладенню правочинів передувало вчинення на неї психологічного тиску зі сторони раніше невідомих людей, серед яких був ОСОБА_3 , та вимагання неіснуючого боргу перед бізнес-партнерами у розмірі 40 000,00 дол. США із застосуванням погроз щодо життя та здоров`я її родини, позивачка зазначила, що її психологічний стан був вкрай пригніченим і погрози сприймались реально, тому довідавшись у 2016 році про відчуження майна, вона не мала змоги ознайомитися із змістом договорів купівлі-продажу, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжували чинити на неї тиск, а після чергової спроби повернути спірне майно 12 жовтня 2017 року її чоловіка ОСОБА_5 було побито невідомими особами, тому і звернення до суду з позовом стало можливим лише у травні 2019 року.

За наведених обставин, позивачка просила суд визнати недійсними договори купівлі-продажу магазину-прибудови « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельної ділянки під ними, як такі, що вчинені внаслідок зловмисної домовленості між її представником ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3 та витребувати спірне нерухоме майно у ОСОБА_4 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

ОСОБА_1 01 липня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки заявницею не дотримано вимог щодо форми та змісту касаційної скарги, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження. ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, а саме для подання уточненої редакції касаційної скарги, із зазначенням та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.

У визначений строк ОСОБА_1 подала уточнену редакцію касаційної скарги, в якій, крім іншого, зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що повний текст оскаржуваної постанови отримала 02 червня 2021 року.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскільки постанова апеляційного суду проголошена 18 травня 2021 року, повний текст її складено 02 червня 2021 року, а заявниця подала касаційну скаргу до поштового відділення 01 липня2021 року, тому строк на касаційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2021 року не пропущено, а відтак немає потреби вирішувати питання про його поновлення судом.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки ухвалив судове рішення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), що суперечить висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 750/3281/15-ц, а також порушення апеляційним судом норм процесуального права, оскільки всупереч висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц не взяв до уваги преюдиціальне рішення (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявник усунула недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2021 року.

Витребувати з Херсонського міського суду Херсонської області матеріали справи № 766/10730/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик