Провадження №2-з/521/236/21
Ухвала

15 вересня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про право власності,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 , за участі третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про право власності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивачів зазначив, що 25 травня 2018 року, ОСОБА_1 взяла у борг у ОСОБА_4 (від імені якого діяв ОСОБА_5 ) 764 050,00 грн., що еквівалентно 29 500 дол. США., згідно Договору позики. На даний час, ОСОБА_1 випадково дізналася, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 (що належить у рівних частинах Позивачам) вже їй не належить, так як і іншим Позивачам у справі. Представник позивачів вказує, що пізніше, ОСОБА_1 було отримано Інформаційну довідку від 08.06.2021 року, де зазначається, що існує невідомий Позивачам Договір іпотеки від 25.05.2018 року, №1348, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Сімоновою О.Ю. На підставі, зокрема, зазначеного договору іпотеки, договору позики було зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на спірну квартиру, реєстратор: приватний нотаріус ОМНО Фролова Р.В. Крім того, звернув увагу суду на те, що позивачі жодного договору іпотеки не підписували, тому вважає, що квартира вибула з власності позивачів за допомогою шахрайських дій, шляхом підроблення їх підписів. Представник позивачів вважає, що відповідач, у будь-який момент може відчужити спірну квартиру третім особам, що істотно ускладнить виконання рішення суду у разі його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивачів посилається на те, що квартира вибула з власності позивачів за допомогою шахрайських дій,та відповідач у будь-який момент може відчужити спірну квартиру третім особам.

Вказані обставини дають суду підстава вважати, що невжиття заходів у вигляді накладення арешту та заборони відчуження може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши характер спірних правовідносин, доходить висновку про наявність підстав вважати, що між сторонами наявний спір щодо вищезгаданої квартири, та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і є підстави для застосування таких заходів.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про право власності задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену Законом.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Ю.В. Тополева