Справа № 385/924/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

23.09.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Ханас М.М.,

з участю секретаря судового засідання Хмельовської І.П.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Животовської Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Гайвороні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Животовська Г.М. в його інтересах звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно даних домової книги у вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , проте протягом останніх дев`яти років не проживає за адресою реєстрації, платежі за надані комунальні послуги не сплачує, в утриманні житлового будинку не бере участі. У зв`язку з реєстрацією відповідача у даному житловому будинку він позбавлений права повноцінно користуватися власним будинком, отримати субсидію на оплату комунальних послуг. На підставі наведеного та відповідно до ст. 405 ЦК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Ухвалою від 14.07.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Животовська Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Пояснила, що відповідач в належному ОСОБА_1 будинку не проживає більше дев`яти років.

Відповідач в судове засідання не з`явивася повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, яка призначалася до розгляду. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 14.07.2021 року про відкриття провадження у справі останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожний окремо суду пояснили, що відповідач ОСОБА_2 у житловому будинку, належному позивачу, не проживають більше десяти років, особистих речей відповідача у житловому будинку немає.

Заслухавши пояснення представника позивача на підтримання позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , яке він набув на підставі рішення виконкому Гайворонської міської ради № 553 від 18.11.2008 року, що стверджується даними Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 4738 від 15.12.2008 року (а.с. 6).

Згідно довідки Ульяновського міжміського бюро технічної інвентаризації від 10.10.2006 року, у зв`язку зі зміною нумерації вулиць житловому будинку АДРЕСА_1 присвоєно номер 13 (а.с. 8).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2005 року ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право на проживання в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до даних будинкової книги, ОСОБА_5 з 23.12.2011 року повторно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-13).

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Статтями 316, 317, 319, 391 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин не проживання чи перешкод йому у користуванні таким, суду не надано, а відтак, суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 352-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. М. Ханас

Дата документу 23.09.2021