САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/4129/21
2-з/206/60/21
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2021 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2021 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову у якій просить винести ухвалу про забезпечення позову, шляхом встановлення заборони відчуження квартири АДРЕСА_3 , оскільки вищезазначена квартира є предметом позову та існує реальна і об`єктивна загроза ускладнення виконання можливого рішення суду в майбутньому.

Вивчивши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.09.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, зважаючи на те, що претензії позивача можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останнього в разі ухвалення рішення на його користь, суддя вважає за доцільне забезпечити позов шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 .

Разом з тим, суд не знаходить підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки підстав, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача не існує.

Зважаючи на викладені обставини та приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід забезпечення позову передбачений законом та є співмірним відносно заявленим позовним вимогам, а також враховуючи існуючу імовірність ускладнення виконання судового рішення у разі невжиття таких заходів, керуючись ст.ст. 7, 149, 150, 153, 258-260, 353-354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом встановлення заборони відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 .

Відомості відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Румянцев