Справа № 265/3916/21
Провадження № 2/265/1143/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про визначення додаткового тримісячного строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , яка проживала на день смерті в АДРЕСА_1 . На день її смерті залишилося спадкове майно , яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2001 року, виданих Четвертою Маріупольською нотаріальною конторою 22.05.2001 року. Він є спадкоємцем за заповітом, складеним ОСОБА_3 07.06.2003 року. Коли він довідався про існування заповіту та звернувся до приватного нотаріуса Одерій А.С. щодо відкриття спадщини після смерті матері, йому було відмовлено через те, що ним пропущено строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 про існування заповіту нотаріус його не повідомляв. Про те, що його мати склала на нього заповіт, він у березні 2021 року від відповідачки, яка проживала на день смерті разом із спадкодавцем. Відповідачка по справі онука спадкодавця, яка спадщину прийняла, так як проживала на день смерті разом із спадкодавцем ч.3 ст. 1268 ЦК України. Вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 червня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 червня 2021 року витребувано з Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відомості щодо реєстрації осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.06.2020 року. Також витребувано від приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антона Степановича відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач надав заяву, в якій просив підготовче судове засідання проводити в його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, 29 червня 2021 року надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи положення ч.3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення по даній справі у підготовчому судовому засіданні.

З`ясувавши думку сторін щодо позову, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16 червня 2020 року (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на 1/2 частину вказаного будинку та свідоцтвом про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частину зазначеного будинку (а.с. 8, 9).

Відповідно до заповіту, наданого ОСОБА_3 07 червня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л., все своє майно вона заповіла сину ОСОБА_1 (а.с. 5).

За відомостями відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 02 липня 2021 року, разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на момент її смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована ОСОБА_2 , яка є зареєстрованою за вказаною адресою по теперішній час (а.с. 37, 38).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським районним відділом ЗАГС 06 грудня 1960 року матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (а.с. 6).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому міста Маріуполя 04 грудня 1992 року батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 7).

За даними приватного нотаріусу Маріупольського районного нотаріального округу Одерій Антона Степановича, відповідно до відомостей, отриманих із Спадкового реєстру, відсутня інформація щодо відкритої спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Як зазначено у ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 складно заповіт, про який позивачу відомо не було. Відповідачка ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем п`ятої черги за законом та будучи зареєстрованою на момент смерті із спадкодавцем, прийняла спадщину відповідно до ст.. 1268 ЦК України, а тому вимоги до ОСОБА_2 викладені обґрунтовано.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до п. 2.2, 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012р. при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Як вказує позивач у позовній заяві, він не знав про наявність заповіту, а тому пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

У матеріалах справи відсутні будь-які данні про роз`яснення нотаріусом Корольову Г.А. права подачі заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку.

Крім того, відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважної причини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового тримісячного строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, ч.3 ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю в три місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Адамова