Провадження № 2/761/2216/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Когут Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Манчуленка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний Експортно-Імпортний Банк України» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С ТА Н О В И В:

09 червня 2020 року позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний Експортно - Імпортний Банк України», в якому просить визнати незаконним і скасувати наказ про звільнення № 207-к від 04.05.2020, поновити на посаді керуючої Центральним відділенням АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.05.2020 в розмірі 71 139,18 грн та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона розпочала свою трудову діяльність в Банку у серпні 1996 року з посади економіста 1 категорії. На посаді керуючої Центральним відділенням АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, працювала з 01.04.2019.

21.04.2020 нею було отримано копію Акту від 15.04.2020 за результатами службового розслідування, проведеного на виконання службового розпорядження Голови правління АТ «Укрексімбанк» від 24.02.2020 № 24-р., ознайомившись з яким, нею були підготовлені та подані відповідні заперечення та спростування, оскільки, вважала, що вказаний Акт є таким, що не відповідає дійсним обставинам, є необґрунтованим, а інформація, що в ньому викладена, в більшості випадках, є перекручуванням дійсних обставин.

Однак, незважаючи на висловлені заперечення, Головою Правління Мецгером Є.В. був підписаний Наказ від 04.05.2020 № 207-к про її звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП (далі - Наказ про звільнення).

Позивачка вважає, що звільнення незаконне з наступних підстав.

Наказ про звільнення нею було отримано лише 18.05.2020, у зв`язку з перебуванням її на лікарняному з 05.05.2020 по 15.05.2020 (включно), відповідно до листка непрацездатності серії АДШ №735930.

При цьому, вказує, що 04.05.2020 у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я, нею було викликано швидку допомогу, про що складено висновок лікаря медичного центру «Добробут» та отримано лікарняний лист серії АДШ № 735930. При цьому, зазначає, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я від 27.04.2020, на період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникнення та поширення коронавірусної хвороби, відкриття листів непрацездатності здійснюється лікарем, який надає первинну медичну допомогу, а відтак, виконуючи затверджений наказом протокол дій, лікарями швидкої допомоги, було надано їй первинну допомогу, взято зобов`язання про добровільну ізоляцію. За таких обставин, вважає, що Наказ про звільнення підписано в день, коли вона знаходилась на ізоляції у зв`язку з ризиком виявлення коронавірусної інфекції. При цьому, наголосила, що в Банку вже були випадки виявлення у працівників короновірусної інфекції.

Крім того, вказувала, що відповідно до своєї посадової інструкції, безпосередньо не обслуговує грошові та/або товарні цінності, а також, не несе відповідальність за їх збереження, оскільки ані грошові, ані товарні цінності вона не отримувала під звіт та не мала доступу до них та до каси, де і зберігалися такі кошти.

При цьому пояснила, що положення щодо забезпечення повного збереження усіх грошових та матеріальних цінностей, що зберігаються в сховищах і касах відділення, належної організації касової роботи у відділенні входить до кола завдань керуючого відділенням відповідно до п. 2.10 п. 2 «Завдання та обов`язки». У свою чергу, обов`язки керуючого прямо передбачені пунктом 2.20 п. 2 «Завдання та обов`язки», а саме, «Управління процесом продажу банківських та фінансових послуг. Обов`язків на які є посилання в оскаржуваному Наказі визначений перелік не містить.А виконання інших обов`язків відповідно до розпорядчих чи нормативних документів Банку до її відома доведено не було.

Крім цього, підтвердженням відсутності у керуючого відділенням обов`язків щодо повної матеріальної відповідальності є також і відсутність укладеного між нею та відповідачем договору про повну матеріальну відповідальність.

Крім того, позивачка вказує, що оскаржуваний Наказ містить посилання на Альбом зразків підписів уповноважених осіб Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, затвердженим службовим розпорядженням АТ «Укрексімбанк» від 15.02.2019№ 27-р., тобто до призначення її на посаду керуючого Центральним відділенням АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, а тому, посилання на вказаний Альбом є безпідставним.

При цьому, наголосила на тому, що відповідно до п. 7 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 04.07.2018 № 75, до повноважень контролера входить виключно контроль за правильністю оформлення документів та відображення їх в обліку. Тобто, виключно правильність документального оформлення визначеного переліку банківських операцій, зважаючи на те, що контролер не спілкується безпосередньо з клієнтом Банку та позбавлений можливості встановлювати справжність його підпису.

Тому, безпідставним є посилання в Наказі про звільнення, що виключно вона мала право контролера на первинних документах, зважаючи на існування Альбому зразків підписів уповноважених осіб Центрального відділення Банку.

Крім того, Наказ про звільнення не містить обґрунтування встановленої в її діях вини, відсутність якої позбавляє Банк права на звільнення з підстав за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП, оскільки, посилання в Наказі на можливі її систематичні неправомірні дії, протягом 2017-2020 роках, не можуть братися до уваги, зважаючи на те, що керуючою Центральним відділенням вона була призначена лише 01.04.2019.

Крім цього, вказувала, що внаслідок порушення її трудових прав, їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, оскільки вона була змушена прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, перебувала у стані нервової, психологічної напруги, перенесла хвилювання, госпіталізацію та стаціонарне лікування.

За таких обставин, з врахування вищевикладеного, позивачка просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 23.06.2020 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено підготовче засідання, з повідомленням учасників справи,на 27.08.2020 о 14.30 год.

28.07.2020 від представника АТ «Укрексімбанк» - адвоката Беседіна В.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Відзив обґрунтовано тим, що 04.05.2020 позивачку звільнено з посади керуючого Центральним відділенням «Укрексімбанк» у м. Києві відповідно до наказу від 04.05.2020 №207-К на підставі п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку із втратою до неї довір`я.

Підставами винесення зазначеного наказу стали Акт від 15.04.2020 за результатами службового розслідування, проведеного на виконання службового розпорядження Голови Правління АТ «Укрексімбанк» від 24.02.2020 №24-р., затвердженого Головою Правління АТ «Укрексімбанк» 27.04.2020; пояснювальна записка від 09.03.2020, пояснення (заперечення) ОСОБА_2 від 27.04.2020 щодо Акту службового розслідування від 15.04.2020; згода виборного органу Первинної профспілкової організації АТ «Укрексімбанк» (протокол № 11-20 від 04.05.2020).

Як зазначив відповідач, посилаючись на практику Верховного суду у постановах від 24.01.2019 у справі №214/1031/16-ц, 24.03.2020 у справі № 404/7283/16-ц, 14.08.2020 у справі №552/4049/16-ц, посадову інструкцію керуючого Центральним відділенням «Укрексімбанк» у м. Києві, зокрема, п.п.2.2., 2.6., 2.10., 2.33., 2.36.,2.37,. 2.42.; п.п. 4.1.1., 4.1.2., 4.1.7., 4.1.8., 4.1.12., позивачка за займаною нею посадою, зважаючи на зміст її посадових обов`язків, є особою, яка входить до кола осіб, яких може бути звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП.

При цьому, зазначив, що твердження позивачки стосовно того, що обов`язки керуючого відділенням передбачено виключно п. 2.20. посадової інструкції не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки даним пунктом передбачено обов`язки керуючого лише в сфері управління процесом продажу банківських та фінансових послуг. Інші обов`язки, порушення яких допущено позивачкою, передбачено розділом 2 посадової інструкції, який має назву «Завдання та обов`язки».

Крім того, вказував, що відповідно до п.п. 9, 10 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75,

на виконання вимог Положення про організацію бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в АТ «Укрексімбанк» від 27.12.2018 № 487, службовим розпорядженням АТ «Укрексімбанк» від 15.02.2019 № 27-р, затверджено Альбом зразків підписів уповноважених осіб Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, за яким, позивачці надано право контрольного підпису на первинних документах.

При цьому, звернув увагу, що не відповідає дійсним обставинам справи твердження позивачки, що вказаний Альбом зразків підписів затверджено до призначення її на посаду керуючого Центральним відділенням АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, оскільки вона виконувала функції контролера та перебувала на посаді керівника напряму-начальника Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві ще з 03.01.2017, згідно посадової інструкції від 03.01.2017 та наказу Банка від 28.12.2016 № 1023-к.

При цьому, послався на п. 3.8 Положення Банку від 27.12.2018 № 487, за яким у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку зазначаються номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операцій, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера.

А відтак, позивачка, здійснюючи функції контролера, без підпису якого відповідно до нормативних документів Банку, неможлива видача коштів з каси відділення, підписувала первинні видаткові документи на видачу коштів з каси відділення особам, які не були власниками рахунків і не мали повноважень на їх отримання, чим не забезпечила збереження грошових цінностей у касі відділення.

Крім того зауважив, що за результатами службового розслідування, встановлено, що працівниками Банку, до складу яких входить і позивачка, було допущено порушення вимог (положень) чинного законодавства України, нормативних документів Банку та посадових обов`язків, що полягали у здійсненні операцій з видачі готівкових коштів через касу з банківських рахунків клієнтів Банку, ініційованих без відома клієнтів та без їх присутності, без їх належної ідентифікації, верифікації та без уточнення їх даних (зокрема, здійснювалися операції із закриття карткових рахунків та зняття залишків коштів з цих рахунків з порушенням вимог чинного законодавства України і нормативних документів Банку та беззгоди клієнтів на проведення таких операцій.

Таким чином, вважає, що позивачкою, яка обслуговувала грошові цінності, в порушення вимог чинного законодавства України, нормативних документів Банку, посадової інструкції, вчинено винні дії, що призвели до видачі з каси Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві коштів клієнтів особам, які не були власниками рахунків і не мали повноважень на їх отримання (чим не забезпечено збереження грошових цінностей у касі відділення) і дали підстави для втрати до неї довір`я та як наслідок, до звільнення позивачки на підставі п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

При цьому, вказав на те, що Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Банку за результатами розгляду звернення адміністрації Банку стосовно розірвання трудового договору з позивачкою, надав згоду на звільнення позивачки на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП.

Крім того, звернув увагу на те, що АТ «Укрексімбанк» звернулося до Київської місцевої прокуратури № 1 із заявою від 03.03.2020 № 0021500/5866-20 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, за результатами розгляду якої прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані про вчинення кримінального правопорушення за № 0000036 від 03.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Щодо посилань позивачки, що Наказ про звільнення підписано в день, коли вона знаходилась на ізоляції у зв`язку з ризиком виявлення коронавірусної інфекції, зазначив, що позивачку звільнено з роботи, 04.05.2020, до початку періоду тимчасової непрацездатності, який розпочався з наступного дня після її звільнення, тобто, в період, коли вона вже не перебувала в трудових відносинах з Банком (з 05.05.2020). При цьому, твердження позивачки, що Наказ про звільнення підписано в день, коли вона знаходилась на ізоляції у зв`язку з ризиком виявлення коронавірусної інфекції, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами та не можуть бути підставою для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.

З приводу отримання позивачкою копії Наказу про звільнення лише 18.05.2020 зазначив, що 04.05.2020 уповноваженими працівниками Банку було складено акт про неможливість ознайомлення позивачки з Наказом про звільнення та отримання трудової книжки, з якого, зокрема, вбачається, що позивачка відмовилась прийти отримати копію наказу, кабінет, який був її робочим місцем було зачинено, за даними електронної системи контролю доступу перетину периметру офісного приміщення Банку позивачка покинула територію Банку 04.05.2020 о 17:41. Таким чином, перебуваючи на робочому місці 04.05.2020, позивачка відмовилася отримати Наказ про звільнення та порушивши правила внутрішнього трудового розпорядку, покинула територію Банку до закінчення робочого часу, який триває у Банку до 17.45.

Крім того, вважає, безпідставною та необґрунтованою позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачкою не зазначено, в чому саме полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, а також, з яких міркувань позивачка виходила визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

В подальшому, в судовому засіданні, яке відбулося 02.10.2020, представником позивачки було надано відповідь на відзив, в якій позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. При цьому, заперечила позицію відповідача, вважаючи її необґрунтованою, оскільки не містить причинно-наслідкового зв`язку норм права, якими відповідач намагається обґрунтувати свою позицію з фактичними обставинами справи.

Зокрема, наполягала, що вона не є працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих керуючому відділення працівників не означає безпосереднього обслуговування, прийняття, збереження матеріальних цінностей, а також, що керуючий відділенням не є особою, з якою укладається договір про повну матеріальну відповідальність,

При цьому, вона не може нести відповідальність за дії інших осіб, які здійснювали безпосереднє обслуговування грошових цінностей та з якими було укладено договори про повну матеріальну відповідальність у рамках Центрального відділення Банку, на відміну від неї. Відтак, вважає, що відповідач оскаржуваним наказом, фактично переклав юридичну відповідальність за можливі дії, які вчинені іншими особами, а не безпосередньо нею. Крім того, твердження відповідача про підробку первинних документів, а саме: щодо неспівпадіння певних підписів з підписами, наявними в юридичній справі є виключно припущенням, адже жодного експертного дослідження щодо приналежності підписів осіб вказаних грошових коштів не проводилось.

За таких обставин зазначає, що вказані обставини виключають можливість її звільнення на підставі п. 2 ч. ст. 41 КЗпП.

Щодо звільнення у період тимчасової непрацездатності, позивачка наголосила, що в Банку вже було зафіксовані непоодинокі випадки виявлення коронавірусу у працівників Банку. 04.05.2020, у зв`язку з різким погіршенням здоров`я вона викликала швидку, отримала первинну допомогу та зобов`язалася перебувати на ізоляції, однак, лікарі помилково зазначили дату у листку непрацездатності, оскільки необхідно було замінити попередню довідку та замість дати 05.05.2020, зазначити 04.05.2020.

17.11.2020, поштовим відправленням до суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній наполягав на доводи, викладені у відзиву на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

23.11.2020 поштовим відправленням від представника позивача надійшла заява від 16.11.2020 про долучення доказів з посиланням на те, що оскільки позивачка була виписана зі стаціонарного лікування лише 03.06.2020 (момент звернення до суду з позовом) і не встигла зібрати усього пакету доказів, а тому після відкриття провадження у справі будуть поданідодаткові докази. Тому, починаючи з моменту виписки з лікарні, позивачка займалася лікуванням та збором документів для призначення інвалідності, а тому не мала можливості долучити до позовної заяви медичних документів, що підтверджують погіршення стану здоров`я позивачки після її звільнення.

Того ж дня, від представника відповідача надійшло заперечення на заяву про долучення доказів, з посиланням на те, що в позові не вказано, яких саме доказів не може бути подано позивачкою та не надано доказів того, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, як того вимагає ч.4 ст.83 ЦПК України. Крім того, в заяві про доручення доказів, позивач не вказує, яка саме інформація, що міститься в копіях долучених до заяви матеріалів має доказове значення, а також, який взаємозв`язок між цими документами та обставинами, що входять до предмету доказування. А відтак, долучені до заяви матеріали подані представником позивачки без обґрунтування їх належності.

У судовому засіданні, призначеному на 15.03.2021, представником позивачки подано заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.05.2020 в розмірі 71 139,18 грн, у зв`язку з цим, позивачка просила цю вимогу викласти у наступній редакції, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.05.2020 по день ухвалення судом рішення,яка станом на 15.03.2021 становить 731 717,28 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2021, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 05.05.2021 о 14 год. 30 хв., про що внесено відомості до протоколу судового засідання від 15.03.2021.

У судовому засіданні 18.05.2021 представником відповідача надано пояснення у справі, в якому по суті зазначена позиція, викладена у відзиві на позов.

В подальшому, ухвалою суду від 05.08.2021 заяву представника АТ «Державний Експортно - Імпортний Банк України» - адвоката Манчуленка Я.В. про зупинення провадження у справі залишено без задоволення.

В судовому засіданні 25.08.2021, представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до наказу АТ «Укрексімбанк від 12.08.1996 № 262-к позивачку прийнято на роботу на посаду економіста 1-ї категорії відділу платіжних карток Управління валютного неторгового обслуговування.

Наказом від 30.08.2016 № 672-к позивачку, яка займала посаду заступника начальника Операційного управління, з 02.09.2016 переведено на посаду заступника начальника управління - начальника Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві Операційного управління.

Згідно наказу АТ «Укрексімбанк» від 28.12.2016 № 1023-к «Про переведення працівників Операційного управління», у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці в Банку, переведено з 03.01.2017 ОСОБА_2 , заступника начальника управління - начальника Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві Операційного управління, на посаду керівника напряму - начальника Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві Операційного управління.

Наказом від 27.03.2019 № 94-к, позивачку з 01.04.2019 переведено на посаду керуючого Центральним відділенням АТ «Укрексімбанк» у м. Києві.

В подальшому, Наказом Голови правління АТ «Укрексімбанк» Мецгер Є.В. від 04.05.2020 №207-К про звільнення, ОСОБА_2 , керуючу Центральним відділенням «Укрексімбанк» у м. Києві, 04.05.2020 звільнено на підставі п.2 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу).

Зокрема, як вказано в Наказі, позивачкою, яка безпосередньо обслуговує грошові цінності, у порушення вимог чинного законодавства України, нормативних документів Банку та своєї посадової інструкції вчинено дії, що призвели до видачі з каси відділення коштів клієнтів особам, які не були власниками рахунків і не мали повноважень на їх отримання (чим не забезпечено збереження грошових цінностей у касі відділення) і дають підстави для втрати довір`я.

Підставою видання зазначеного наказу стали: Акт від 15.04.2020 за результатами службового розслідування, проведеного на виконання службового розпорядження Голови Правління АТ «Укрексімбанк» від 24.02.2020 №24-р., затвердженого Головою Правління АТ «Укрексімбанк» 27.04.2020; пояснювальна записка від 09.03.2020, пояснення (заперечення) ОСОБА_2 від 27.04.2020 щодо Акту службового розслідуваннявід 15.04.2020; згода виборного органу Первинної профспілкової організації АТ «Укрексімбанк» (протокол № 11-20 від 04.05.2020).

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»№ 9 від 06.11.92 звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподіломі т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Системний аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і тому подібне), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер із наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Ключові слова, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, - це «прийняття» і «збереження». Особи, які безпосередньо їх обслуговують, це переважно особи, які займаються прийманням, збереженням, транспортуванням і розподілом матеріальних цінностей, наприклад, продавці, касири, завідувачі базами тощо.

Під термінами «зберігання», «обслуговування» і «розподіл цінностей» є обґрунтованим розуміти широке коло операцій, іноді зовсім не пов`язаних з безпосереднім їх обслуговуванням.

Для вирішення питання про те чи відноситься працівник до осіб, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні чи культурні цінності, необхідно докладно ознайомитися з колом його обов`язків, і що визначаються відповідними посадовими інструкціямита положеннями. В кожному конкретному випадку необхідно з`ясувати, чи становить виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, основний зміст їх трудових обов`язків, чи носить виконання ними вказаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Обов`язок по обслуговуванню цінностей може бути передбачений тарифно-кваліфікаційними довідниками, посадовими інструкціямита іншими нормативними актами.

Крім того, з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП, трудовий договір може бути розірваний тільки з працівниками, що безпосередньо обслуговують грошові або товарні цінності, тобто з такими, з якими може бути укладено договір про повну індивідуальну чи колективну (бригадну) матеріальну відповідальність або які незалежно від можливості укладення цього договору зайняті прийманням, зберіганням, транспортуванням, відпускомабо розподілом матеріальних цінностей.Приводом для звільнення може бути вчинення таким працівником умисних або необережних дій, що дають роботодавцю підстави для втрати довір`я до нього. Зокрема, це може бути порушення працівником правил проведення операцій із матеріальними цінностями, а не сам факт недостачі останніх.

Зазначені правові позиції висловлені Верховним Судом в постановах від: 24.01.2019 у справі № 214/1031/16-ц, 24.03.2020 у справі № 404/7283/16-ц, 18.05.2020 у справі № 661/4664/18, 14.08.2020 у справі №552/4049/16-ц.

Так, відповідно до п. 1.8. Розділу 1 «Загальні положення» посадової інструкції керуючого Центральним відділенням «Укрексімбанк» у м. Києві, затвердженої Головою правління Банку 29.03.2019, з якою позивачка була ознайомлена 01.04.2019, у своїй діяльності керуючий відділенням керується чинним законодавством України, у тому числі Статутом Банку, нормативно-правовими актами НБУ, а також, розпорядчими та нормативними документами Банку, включаючи ті, що регулюють відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, рішеннями колегіальних органів Банку, цією посадової інструкцією, дорученнями, письмовими та усними вказівками Голови Правління Банку, заступників Голови Правління, членів Правління - заступників Голови Правління та Положенням про відділення.

Відповідно до Розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції на останню покладено, зокрема, наступні завдання та обов`язки:

організація та контроль за дотриманням працівниками відділення вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів НБУ, Статуту Банку, а також розпорядчих та нормативних документів Банку (п. 2.2.);

усне та письмове інформування Голови Правління про стан справ у відділенні (п. 2.5.);

надання вказівок працівникам відділення усіх питань роботи відділення, здійснення контролю за їх виконанням (п. 2.6.);

забезпечення повного збереження усіх грошових та матеріальних цінностей, що зберігаються в сховищах і касах відділення, належна організація касової роботи у відділенні (п. 2.10.);

забезпечення контролю за здійсненням працівниками відділення ідентифікації, верифікації клієнтів (представників клієнтів), вивчення клієнтів, уточнення/додаткового уточнення інформації про клієнтів (п. 2.33.);

забезпечення управління комплаєнс-ризиками, у тому числі ризиками легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, з метою зменшення їх до прийнятного рівня (п. 2.36.);

забезпечення недопущення в роботі відділення порушень банківського законодавства, у тому числі у сфері фінансового моніторингу або здійснення ризикової діяльності (п. 2.37.).

виконання функцій операційного ризик-менеджера відділення шляхом організації роботи відділення, спрямованої на дотримання передбачених контролів, оперативного реагування на події операційного ризику та їх звітування шляхом направлення до операційного ризик-контролера повідомлень про події операційного ризику (п.2.42.).

При цьому, розділом 4 посадової інструкції встановлена відповідальність керуючого відділенням, який, зокрема, відповідає за:

належне виконання завдань та обов`язків, визначених Положенням про відділення, цією посадовою інструкцією, розпорядчими документами Банку, які стосуються відділення, письмовими та усними вказівками керівництва Банку (п. 4.1.1.);

наслідки прийнятих ним рішень, у тому числі таких, що виходять за межі його повноважень, які визначені цією посадовою інструкцією, Статутом Банку, нормативними та розпорядчими документами Банку, довіреністю (п. 4.1.2.);

недопущення недоліків у його роботі та діяльності відділення, передусім, які завдають або можуть завдати Банку матеріальних збитків (п.4.1.6.);

належну організацію роботи з грошового обігу, зі збереження протягом установленого строку оброблених первинних документів, в яких фіксуються факти здійснення всіх операцій відділення (п.4.1.7.);

забезпечення повного збереження усіх грошових та матеріальних цінностей, що зберігаються в сховищах і касах відділення, належну організацію касової роботи у відділенні (п. 4.1.8.);

дотримання вимог чинного законодавства України та нормативних документів Банку, у тому числі з питань фінансового моніторингу, запобігання конфлікту інтересів між службовими та приватними інтересами працівників відділення в процесі їх професійної діяльності, надання банківських та інших послуг відділенням, а також, здійснення відділенням іншої діяльності, визначеної ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Антикорупційної програми Банку, зокрема процедур та технічних порядків Банку, що стосуються грошового обігу, касових і неторгових операцій, розрахунків, валютного контролю та валютно-фінансових операцій, вимог нормативних документів НБУ та АТ «Укрексімбанк», у тому числі з питань захисту інформації при роботі із засобами криптографічного захисту інформації (п. 4.1.12.).

дотримання особисто та забезпечення дотримання працівниками правил внутрішнього розпорядку (п. 4.1.17.).

Крім того, відповідно до п.п. 9, 10 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 04.07.2018 № 75, право на підписання документів працівникам банку та право контрольного підпису за операціями, що підлягають додатковому контролю, визначаються внутрішніми розпорядчими документами банку.

Працівники банку, які без відповідних повноважень підписали документ, несуть відповідальність згідно із законодавством України.

При цьому, Банк самостійно визначає перелік операцій, що підлягають додатковому бухгалтерському контролю, а також перелік посадових осіб, яким надане право виконувати контрольні функції для забезпечення належного контролю за операціями.

Згідно Альбому зразків підписів уповноважених осіб Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, затвердженим службовим розпорядженням АТ «Укрексімбанк» від 15.02.2019 № 27-р.,позивачці надано право контрольного підпису у первинних документах.

Крім того з матеріалів справи встановлено, що відповідно до п. 3.8. та 3.10. Витягу з Положення про організацію бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в АТ «Укрексімбанк», затвердженого наказом ПАТ«Держаний експортно-імпортний банк України» від 27.12.2018 № 487 у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку зазначаються номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операцій, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера. Первинні документи, що складаються у паперовій/електронній формі, повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування банку від імені якого складено документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також, зважаючи на посадові обов`язки, покладені на позивачку посадовою інструкцією та іншими нормативними документами Банку, в тому числі здійснення позивачкою функцій контролера, якій надано право контрольного підпису на первинних документах та без підпису якого, згідно нормативних документів Банку не можлива видача коштів з каси відділення, враховуючи правову позицію Верховного суду, позивачка є особою, яка може належати до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові цінності, а відтак, може бути звільнено за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП.

Як встановлено з письмових пояснень позивачки від 09.03.2020, з метою дотримання законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, невиконання або несвоєчасне виконання якого наражає банк на фінансові та репутаційні ризики, Відділенням постійно проводиться робота щодо ідентифікації/переідентифікації (уточнення інформації) по клієнтам.

Так, починаючи з 2014 року, значна частина закритих рахунків клієнтів з залишками, передані на обслуговування до відділення із закритих філій АР Крим, Донецьк, Луганськ, що збільшило проблемну клієнтську базу та документи поним відсутні, тому банк не має змоги провести ідентифікацію клієнтів з-за відсутності зв`язку з ними.

Відділенням постійно вживаються заходи щодо здійснення уточнення/додаткового уточнення інформації про клієнта, у зв`язку із запровадженням у банківській системі номерів рахунків у форматі IBAN та необхідності подальшої міграції карткових рахунків до Б2, а також, підготовкою банку до комплексної перевірки НБУ в частині виконання банком вимог законодавства з питань фінансового моніторингу.

У зв`язку з відсутністю у банку механізму автоматичного блокування рахунків та інформування клієнтів щодо необхідності уточнення інформації, Відділенням розроблено систему повідомлення клієнтів щодо необхідності уточнення інформації по ним, шляхом щомісячного надсилання смс-інформування, що дало змогу отримати зв`язок з клієнтами для запрошення їх банк; ініційовано розробку коду блокування рахунків клієнтів в системі WAY 4, що дало змогу блокувати рахунки з можливістю утримання штрафів.

Крім того, з 2014 року на адресу банку постійно надходять заяви щодо закриття рахунків (у т.ч. карткових) від клієнтів, які мешкають на території АР Крим, Донецьк, Луганськ.

Відтак, задля оперативного обслуговування клієнтів, які зверталися до банку і приїздили до м. Києва із вказаних територій, частіше на один день, для отримання коштів з карткових рахунків, менеджером завчасно виконувалися необхідні дії в програмному комплексі WAY 4 та готувались відповідні документи на виплату коштів клієнтам. Виплата залишку по закритому картковому рахунку передбачає виконання процедури Clean Outв програмному комплексі WAY 4, під час якої кошти з карткового рахунку списуються та відновленню не підлягають.

Крім цього, Відділенням постійно проводиться робота з клієнтами щодо закриття недіючих рахунків та перерахування залишків коштів у гривні на рахунки медичних закладів у рамках програми «Разом за життя».

Таким чином, позивачка пояснила, що дані заходи дали змогу знизити ймовірність нараження Банку, зокрема, накладення штрафу вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», п.п. 62-63 «Положення про здійснення банками фінансового моніторингу», затверджене Постановою Правління НБУ від 26.06.2015 №417.

Крім того, позивачка, з приводу того, що майже по всіх операціях, проведених ОСОБА_4 під логіном ОСОБА_5 , вона виступала в якості контролера, пояснила, що це пов`язано з тим, що ОСОБА_4 заносила документи їй на підпис.

Як вбачається з Акту від 15.04.2020 за результатами службового розслідування(далі - Акт), проведеного на виконання службового розпорядження Голови Правління АТ «Укрексімбанк» від 24.02.2020 №24-р., затвердженого 27.04.2020 Головою Правління АТ «Укрексімбанк» Мецгер Є.В., приводом для проведення службового розслідування стала інформація, викладена у службовій записці начальника Управління внутрішньої безпеки та охорони Бакая А.В. від 20.02.2020 № 0021500/20-74, про те що 13.02.2020 у Центральному відділенні «Укрексімбанк» у м. Києві, через касу № 2 упродовж 2 хвилин було проведено 10 операцій з видачі готівки (іноземної валюти - долари США, євро) 10 клієнтам Банку, карткові рахунки яких закриті.

Зокрема, як вказано в Акті, під час перегляду з відеозаписів системи відео-спостереження встановлено, що в зазначений час каса з клієнтами не працювала. У зв`язку з цим було, опитано старшого касира ОСОБА_6 , яка пояснила що документи на проведення операцій (заяви на видачу готівки) їй передала головний економіст-аналітик Операційного правління ОСОБА_4 , якій вона й передала кошти - 446,13 євро та 2407,67 доларів США. Крім того, ОСОБА_6 пояснила, що вказані операції проводилися з відома начальника Центрального відділення ОСОБА_2 .

Під час розмови з ОСОБА_2 було встановлено, що, дійсно, вона давала вказівки підпорядкованим їй працівникам знімати залишки по закритих карткових рахунках клієнтів. З її слів, це робилося у зв`язку з великою кількістю закритих карткових рахунків, які неможливо було інтегрувати у систему АБС «Б2».Переважна більшість цих рахунків належала мешканцям Криму, Луганської та Донецької областей, на них обліковувалися незначні залишки, тривалий час їх власники до Банку не зверталися з метою їх отримання, а працівники Банку не могли з ними зв`язатися.

Отримана таким чином готівка, зі слів ОСОБА_2 , розподілялася на погашення заборгованості по карткових рахунках (овердрафти), з власниками яких також було втрачено зв`язок, на благодійність (допомога онкохворим дітям), на видачу готівки клієнтам Банку, які через певний проміжок часу після проведення таких операцій все-таки зверталися до банку з метою отримання залишків по рахунках.

Проте чітко пояснити, з якого часу працівниками Центрального відділення проводились такі операції та на яку суму, ОСОБА_2 не змогла.

При цьому, ОСОБА_2 не змогла надати жодних документів, які б підтвердили її слова з приводу використання (спрямування) знятих із закритих карткових рахунків готівкових коштів.

Крім того, зі слів ОСОБА_2 керівництву Банку про проведення таких операцій вона не повідомляла, згоди чи вказівок на їх проведення ні від кого не отримувала.

При цьому, як зазначено в Акті, під час попередньої перевірки встановлено, що упродовж 2019 року за аналогічної схеми (зняття залишків з закритих карткових рахунків клієнтів) через каси Центрального відділення видано готівки у різних валютах в еквіваленті понад 2 000 000 грн.

Проведено службове розслідування стосовно працівників Центрального відділення АТ Укрексімбанк» у м. Києві, в тому числі щодо ОСОБА_2 .

Зокрема, як встановлено службовим розслідуванням, протягом 2017-2020 років, працівниками Центрального відділення Банку, у тому числі ОСОБА_2 , проведено 982 видаткові касові операції по виплаті з закритих карткових рахунків різних фізичних осіб через касу Центрального відділення Банку грошових коштів, ініційованих без відома клієнтів та без їх присутності, без проведення обов`язкової процедури повторної ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів, уточнення інформації про клієнтів. При цьому, встановлено, що інформація з переліком клієнтів, які протягом значного періоду часу не проходили повторну ідентифікацію, надходила до Центрального відділення Банку від Управління фінансового моніторингу службовими записками, адресованими керуючому Центральним відділенням, однак, у відповідь, відділення звітувалося про проведену роботу щодо направлення клієнтам смс-інформування по ряду рахунків та закриття ряду рахунків.

Крім того, за результатами аналізу заяв про видачу грошових коштів за 2017-2020 роки, встановлено касирів, які проводили дані операції. Проведений візуальний огляд підписів на деяких з цих заяв вказує на те, що у низці випадків підписи за клієнтів проставлялися, ймовірно, однією кульковою ручкою однією особою, імітуючи підпис клієнта (здебільшого використовуючи перші букви прізвищ та імен клієнтів). Контролером за проведеними операціями була керуючий Центральним відділенням ОСОБА_2 .

Крім того, в Акті вказано на порушення позивачкою посадової інструкції, затвердженої 03.01.2017, а саме: п.п. 2.2.1., 2.2.2, 2.2.3., 2.2.6., 2.2.8., 2.2.12., 2.2.22., 4.1.1-4.1.3., 4.1.7., 4.1.9., а також, посадової інструкції, затвердженої 29.03.2019, а саме, п.п. 2.2., 2.6., 2.13. 2.33., 2.36., 2.37., 2.42., 4.1.1.-4.1.3., 4.1.6., 4.1.7., 4.1.12., 4.1.15.

Також, в ході службового розслідування, відповідно до проаналізованої інформації, що містилася в поясненнях працівників відділення з`ясовано, що проведення видаткових касових операцій без клієнтів та передача грошових коштів здійснювалася з відома керуючої Центральним відділенням ОСОБА_2 та за її підписом як контролера на документах.

При цьому, з наведеної у поясненнях керуючого Центральним відділенням AT «Укрексімбанк» в м. Києві ОСОБА_2. від 09.04.2020 інформації, було зроблено висновок, що пояснення, зокрема, в частині виконання нормативних документів Банку, під час здійснення списання коштів з рахунків клієнтів Банку (з видачею готівки) не відповідають дійсності, оскільки нормативні документи Банку не передбачають можливості здійснення операцій по видачі готівки з рахунків клієнтів Банку без відома таких клієнтів та без їх присутності.

За результатами службового розслідування, встановлено, що працівниками Банку, до складу яких входить і позивачка, було допущено порушення вимог (положень) чинного законодавства України, нормативних документів Банку та посадових обов`язків, що полягали у здійсненні операцій з видачі готівкових коштів через касу з банківських рахунків клієнтів Банку, ініційованих без відома клієнтів та без їх присутності, без їх належної ідентифікації, верифікації та без уточнення їх даних, зокрема, здійснювалися операції із закриття карткових рахунків та зняття залишків коштів з цих рахунків з порушенням вимог чинного законодавства України і нормативних документів Банку та без згоди клієнтів на проведення таких операцій.

Як вбачається з пояснень, (заперечень) ОСОБА_2 від 27.04.2020 щодо Акту службового розслідування від 15.04.2020, остання вказала що Акт є небгрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам.

Крім цього, що встановлено, що АТ «Укрексімбанк» звернулося до Київської місцевої прокуратури № 1 із заявою від 03.03.2020 № 0021500/5866-20 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, за результатами розгляду якої прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані про вчинення кримінального правопорушення за № 0000036 від 03.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» метою цього Закону є, зокрема, правове забезпечення захисту законних інтересів вкладників та інших клієнтів банків.

Метою цього Закону є правове забезпечення захисту законних інтересів вкладників та інших клієнтів банків,

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

За ч. 3 ст. 1068 ЦК України, в редакції від 02.04.2020, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно п. 20.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатором переказу може бути платник (особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу).

Пунктом 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати ідентифікацію, верифікацію клієнта (представника клієнта), вивчення клієнта та уточнення інформації про клієнта у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п 2.3.4. витягу із додатку Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів «Знай свого клієнта» АТ «Укрексімбанк», в редакції затвердженій наказом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 15.11.2019 № 390(зі змінами)до функціональних обов`язків працівників Головного Банку/філій Банку щодо ідентифікації, верифікації та вивчення клієнта відносяться, в процесі подальшого обслуговування рахунку клієнта:уточнення інформації (відомостей) про клієнта (представника клієнта / особи,яка має право розпорядження рахунками клієнта) після відкриття рахунку в залежності від встановленого рівня ризику проведення клієнтом операцій з легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму. Проведення поглибленої перевірки клієнта у разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації, на підставі якої здійснювалась ідентифікація, верифікація та/або вивчення клієнта. У разі ненадання таких документів/відомостей клієнтом або умисного подання неправдивих відомостей про себе, працівники структурних підрозділів Банку відмовляють в здійсненні обслуговування;

Згідно п.6.5.4. вказаної Програми та п.п. 62, 63 «Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління НБУ від 26.06.2015 № 417 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) для клієнтів, які не підтримують ділових (договірних) відносин з банком або не здійснюють подальших разових фінансових операцій на значну суму (у разі наявності попередньої разової фінансової операції на значну суму) протягом останніх шести місяців до закінчення строків, передбачених п. 62 Положення № 417, а саме: не рідше одного разу на рік, якщо ризик проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму оцінюється банком як високий; не рідше одного разу на два роки, якщо ризик проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму оцінюється банком як середній; для інших клієнтів строк уточнення інформації не повинен перевищувати трьох років, Банк проводить уточнення/додаткове уточнення інформації про клієнтів не пізніше дня їх наступного звернення до банку та/або до моменту ініціювання ними проведення фінансових операцій.

Банк зобов`язаний здійснити верифікацію клієнта (представника клієнта) під час подання банку паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), у разі досягнення клієнтом (представником клієнта) 25- і 45-річного віку, а також у разі обміну документа або отримання інших документів у передбачених законодавством випадках.

Вимогами Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого Постановою Правління НБУ від 17.08.2012 № 346, в редакції від 01.05.2020, передбачено застосування Національним банком заходів впливу, фінансових/штрафних санкцій за порушення банками, чинного законодавства, зокрема законодавства з питань фінансового моніторингу або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Відповідно до 9.20. вказаного Положення, штраф за порушення банками вимог законодавства з питань фінансового моніторингу накладається на банк у розмірі не більше ніж 400000 гривень за кожний вид порушення, а саме за:1) порушення вимог щодо ідентифікації, верифікації клієнтів (осіб, представників клієнтів), вивчення клієнтів (осіб); 5) невиконання банком обов`язку відмовитися від обслуговування клієнта у випадках, передбачених законодавством з питань фінансового моніторингу; 10) штраф у розмірі до 8000000 гривень включно, але не більше одного відсотка від суми зареєстрованого статутного капіталу банку, накладається Національним банком у разі виявлення порушень банком з усіх/більшості питань його діяльності у сфері фінансового моніторингу, що підлягали виїзній перевірці з питань фінансового моніторингу, та якщо рівень управління ризиками банку в частині здійснення достатніх заходів для дотримання вимог законодавства з питань фінансового моніторингу за результатами виїзної перевірки оцінений як недостатній (незадовільний).

Відповідно до п. 1.3. витягу із Технічного порядку обліку розрахунків при випуску платіжних карток та операцій з їх застосуванням, затвердженого наказом ВАТ «Укрексімбанк» від 24.03.2003 № 159 (зі змінами), списання коштів з КР фізичних осіб здійснюється лише згідно заяви клієнта (Додаток №2) як на їх власний поточний/депозитний рахунок або поточний рахунок іншої особи (згідно чинного законодавства України), так і з видачею готівкою через касу банку (в разі неможливості скористатись карткою, а саме: закінчення терміну дії картки, пошкодження картки, вилучення картки банкоматом тощо).

Згідно п.1.7. вказаного Технічного порядку при наданні клієнтом заяви щодо закриття карткового рахунку менеджером клієнта здійснюється технічне закриття рахунку в системі WAY4, а саме: в систему вноситься дата закриття рахунку згідно договору та картковому контракту присвоюється статус «призупинення авторизації».При цьому, видача залишку по картковому рахунку фізичної особи проводиться тільки в її присутності в банку.

Пунктом 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 43 розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, за результатами розгляду звернення адміністрації Банку стосовно розірвання трудового договору з позивачкою надав згоду на її звільнення на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП щодо винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави до втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, що підтверджується витягом з протоколу № 11-20 від 04.05.2020.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця від 1982 року № 158, що ратифікована Верховною Радою України 04.02.1994, тягар доведення наявності законних підстав для звільнення покладено на роботодавця.

З огляду на вищевикладене, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, нормативних документів Банку, змісту обов`язків позивачки, покладених на неї посадовою інструкцією дає підстави вважати, що обставини, на які посилається відповідач, як на підстави своїх заперечень проти позову, є обґрунтованими та доведеними. Факти вчинення порушень з боку позивачки підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відомостями, що містяться в Акті службового розслідування, поясненнями самої позивачки та інших працівників Банку тощо. При звільненні позивачки за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП, відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства про працю, які регулюють звільнення працівників, зокрема, Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації АТ «Укрексімбанк» у м. Києві надав згоду на звільнення позивачки на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП.

В свою чергу, позивачка порушила вимоги чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ, посадової інструкції та нормативних документів Банку, вчинила винні дії, які й призвели до втрати довір`я з боку відповідача, а відтак, і до звільнення її на підставі п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 41 КЗпП розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Законодавством України визначено, що тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежать від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи; тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності (Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189).

Відповідно до п. 1.7 Змін до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я від 27.04.2020 № 963 видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогуна підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого».

Відповідно до копії листка непрацездатності серії АДШ № 735930, що виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району, позивачка звільнена від роботи з 05.05.2020 по 15.05.2020 (включно).

Разом з тим, в наявних матеріалах справи відсутні належні докази того, що після огляду позивачки, 04.05.2020, лікарем медичного центру «Добробут» було видано документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність, тоді як листок непрацездатності серії АДШ № 735930, 05.05.2020 видано КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району.

Поряд з цим, на підтвердження факту звернення 04.05.2020 до лікаря (виклик швидкої допомоги), позивачкою була надана копія висновку лікаря медичного центру «Добробут» від 04.05.2020, який навіть не містить підпису лікаря, який склав цей висновок, а з самого висновку лікаря взагалі не зрозуміло яка інформація там міститься, оскільки написано нерозбірливим почерком. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування позивачки в самоізоляції.

За таких обставин, враховуючи вказані Положення від 09.04. 2008 № 189 та Зміни до Інструкції від 27.04.2020 № 963, зважаючи на відсутність, станом на 04.05.2020, документу, що засвідчує тимчасову непрацездатність позивачки, посилання позивачки, що Наказ про звільнення підписано в день, коли вона знаходилась на ізоляції, у зв`язку з ризиком виявлення коронавірусної інфекції, є безпідставними.

При цьому, в Постанові від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що сам факт звільнення працівника під час лікарняного не є достатньою підставою для його поновлення на роботі. Суд встановив, що у такому випадку потрібно змінити дату звільнення працівника, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності.

04.09.2019 Другий Сенат КС України ухвалив рішення № 6-р (ІІ) /2019 у справі № 3-425/2018(6960/18) за конституційною скаргою ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.3 ст. 40 КЗпП. У цьому рішенні КС України, зокрема, вказав, що положення ч. 3 ст. 40 КЗпП є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини (абзац п`ятнадцятий пункту 3 мотивувальної частини рішення).

Крім того, позивачка вказувала, що Наказ про звільнення нею було отримано лише 18.05.2020, у зв`язку з перебуванням з 05.05.2020 по 15.05.2020 (включно) на лікарняному.

Як вбачається з Акту від 04.05.2020 «Про неможливість ознайомлення ОСОБА_2 з наказом про звільнення від 04.05.2020 № 207-к та отримання трудової книжки», складеного уповноваженими працівниками Банку, зокрема, вбачається, що під час робочого дня 04.05.2020, керуючому Центральним Відділенням АТ «Укрексімбанк» у м. Києві ОСОБА_2., після невдалих спроб, протягом робочого дня, додзвонитися на стаціонарний робочий телефон позивачки засобами мобільного зв`язку її було запрошено в будівлю Головного Банку для ознайомлення з Наказом по звільнення та отримання трудової книжки, однак,остання відмовилась прийти, мотивуючи тим, що вона хвора і в даний момент у лікаря. Після цієї розмови, було здійснено вихід в приміщення Центрального Відділення АТ «Укрексімбанк» у м. Києві по вул. Німецька, 5, кабінет 106, який є робочим місцем позивачки, з метою ознайомлення з Наказом про звільнення. Однак, кабінет було зачинено, за даними електронної системи контролю доступу перетину периметру офісного приміщення АТ «Укрексімбанк», позивачка покинула територію Банку 04.05.2020 о 17.41год. У зв`язку з цим, листом від 05.05.2020 № 0001200/10476-20, Банком направлено поштовим відправленням копію Наказу про звільнення.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку що позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування Наказу про звільнення, поновлення на роботі та похідні вимоги про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Керуючисьст.ст. 77-79,89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний Експортно-Імпортний Банк України» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: