Провадження №6/760/828/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2020 року.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 повністю виконані зобов`язання покладені на нього виконавчим написом №2025 від 16.08.2019 року виданого приватним нотаріусом КМНО Голяченко М.В. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 невиплачених в строк на підставі договору позики грошових коштів в сумі 2382012,29 грн., що було еквівалентно 85000 доларів США, а також інфляційних витрат від простроченої суми позики.

На думку заявника є всі підстави для припинення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон.

На підставі викладеного просив заяву задовольнити.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву з підстав викладених у ній.

Представник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні проти скасування тимчасового обмеження не заперечував.

Стягувач в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2020 року тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт: НОМЕР_2 , ОСОБА_1) у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом № 2025 від 16.08.2019 року виданного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу М. В. Голяченко про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 невиплачених в строк на підставі Договору позики грошових коштів в сумі 2382012,29 грн., що було еквівалентом 85000,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на 15 січня 2019 року (1 долар США = 28,023674 грн.), а також: інфляційних витрат від простроченої суми позики в сумі 47737,40 грн; 10% річних за 213 днів від простроченої суми (за період з 16 січня 2019 по 16 серпня 2019) в сумі 139005,10 грн., а всього стягнуто суму в розмірі 2568754,79 грн.

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон посилаючись на те, що ним виконані зобов`язання перед боржником, а тому підстав для обмеження його управ виїзду за кордон не має, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що 02.11.2020 року до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від представника стягувача Корнієнка В.І. надійшла заява про повернення стягувачу ОСОБА_3 виконавчого документу - виконавчого напису № 2025 від 16.08.2019 року виданного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу М.В. Голяченко, для предявлення його приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Білан С.В.

03.11.2020 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойкою Л.Р. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, було припинено чинність арешту боржника та скасовані інші заходи примусового провадження.

Постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме провадження.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л.Р. від 04.11.2020 року №63487690 було відкрито виконавче провадження про стягнення суми виконавчого збору у розмірі 256875,48 грн. та винесено постанову від 04.11.2020 року №63487690 про арешт майна боржника.

В свою чергу постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Білан С.В. 04.11.2020 року було відкрите виконавче провадження №63510508 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Голяченко М.В.№2025 від 16.08.2019 року.

26.11.2020 року ОСОБА_1 у межах зазначеного виконавчого провадження було погашено перед стягувачем ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 2568754,79 грн., що підтверджується нотаріальною заявою №2324 від 26.11.2020 року.

Крім того, на виконання постанови приватного виконавця боржником ОСОБА_1 була сплачена основна винагорода та відшкодовані витрати пов`язані з виконавчим провадженням.

На підставі викладеного, 26.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Білан С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Голяченко М.В. №2025 від 16.09.2019 року у зв`язку з його повним фактичним виконанням. Також, в постанові було зазначено, що основана винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження сплачені боржником у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року по справі №640/31560/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л.Р. у виконавчому провадженні №59872558 від 18.11.2019 року, якою з ОСОБА_1 було стягнуто виконавчий збір у розмірі 256875,48 грн.

Також скасовано постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л.Р. у виконавчому провадженні №63487690 від 04.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та про накладення арешту на майно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертав увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Статтею 33 Конституції України передбачено право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки ним повністю виконанні зобов`язання перед стягувачем ОСОБА_3 .

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт: НОМЕР_2 , ОСОБА_1), у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2020 року в справі №760/17794/20 (провадження №6/760/572/20), із вилученням Адміністрацією Державної прикордонної служби України інформації про зазначену особу із відповідної бази даних.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: