Справа №359/5703/19
Провадження №2/359/197/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Гомоли О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів.

1.1. В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним первісним позовом та посилалась на те, що з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, а саме з 4 грудня 2013 року, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що в період часу з 1 березня 2017 року до 30 вересня 2018 року ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей, у відповідача виникла пеня в розмірі 35918 гривень 47 копійок. Тому ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_4 за період часу з 1 березня 2017 року до 30 вересня 2018 року в розмірі 35918 гривень 47 копійок.

1.2. В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подала заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.196): просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 25512 гривень 58 копійок.

1.3. Водночас, ОСОБА_2 також пред`явив зустрічний позов (а.с.39-49): просить суд стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти, що були безпідставно стягнуті з нього на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_4 , в розмірі 31432 гривень 2 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2019 року (а.с.20) вбачається, що цивільна справа за первісним позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 серпня 2019 року (а.с.25-26) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 грудня 2019 року (а.с.94-95) зустрічний позов, пред`явлений ОСОБА_2 , був об`єднаний в одне провадження з первісним позовом.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 березня 2020 року (а.с.190-191) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримують первісний позов та наполягають на його задоволенні. Вони не визнають зустрічний позов та просять суд відмовити в його задоволенні.

3.2. ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не визнають первісний позов та заперечують проти його задоволення. Вони підтримують зустрічний позов та наполягають на його задоволенні.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 20 червня 1998 року сторони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 30 вересня 1999 року та серії НОМЕР_2 від 1 вересня 2007 року (а.с.11, 12).

4.2. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2013 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був розірваний.

4.3. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 16 січня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 4 грудня 2013 року, до досягнення дітьми повноліття.

4.4. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 досягнув повноліття. Підстави для стягнення з відповідача аліментів на його утримання припинились. На підставі ч.3 ст.183 СК України з ОСОБА_2 на користь позивача продовжують стягуватись аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача.

4.5. 1 листопада 2017 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 1 листопада 2017 року (а.с.10).

4.6. Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері та батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України, а також главою 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

5.2. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670 сво19), положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникнення заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладений обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

5.4. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідстав-но набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

5.5. Згідно з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

5.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не подали докази на підтвердження того, що в період часу з березня 2017 року по вересень 2018 року відповідач належним чином виконував зобов`язання зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_4 . На підставі ч.1 ст.196 СК України у ОСОБА_2 виникла пеня в розмірі 57098 гривень 48 копійок, тоді як розмір заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період часу склав лише 15036 гривень 64 копійки. Ці обставини підтверджуються письмовими розрахунками, виконаними позивачем (а.с.225, 227), які узгоджуються з обставинами, викладеними в п.4.4 цього судового рішення. Тому підстави для виникнення сумнівів щодо достовірності виконаних розрахунків відсутні.

6.2. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року в справі №661/905/19 (провадження №61-16670 сво19), презюмується вина ОСОБА_2 у неналежному виконанні аліментного зобов`язання, якщо протилежне не буде доведено відповідачем. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дітей.

6.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 15036 гривень 64 копійок. У зв`язку з тим, що розмір неустойки обмежений та не може перевищувати розмір заборгованості зі сплати аліментів, підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в більшому розмірі відсутні.

6.4. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не подали докази на підтвердження ознак недобросовісності в діях позивача. Крім того, аліменти на утримання дітей стягувались з відповідача в примусовому, а не добровіль-ному порядку. Ці обставини свідчать про те, що згідно з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України підстави для стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів відсутні. Крім того, стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 припиниться лише 21 серпня 2025 року. Тому надмірно сплачені ним платежі, якщо такі будуть встановлені державним виконавцем, можуть бути враховані при здійсненні відповідачем майбутніх аліментних платежів.

6.5. З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 15036 гривень 64 копійок.

У задоволенні первісного позову в частині вимоги про стягнення грошових коштів в більшому розмірі ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовити.

Повний текст рішення суду складений 15 липня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець