Ухвала

17 вересня 2021 року

місто Київ

справа № 456/3018/16-ц

провадження № 61-15321ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, виселення, стягнення відшкодування моральної шкоди,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, свідоцтва про право власності, застосування наслідків недійсності правочину,

позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Львівської області - Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 вересня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, справу направити на новий розгляд.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених

пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник визначив порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме:

- (1) суд першої інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України);

- (2) суди першої та апеляційної інстанції не дослідили інші докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України);

- (3) суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про долучення матеріалів інвентаризаційної справи Міського бюро технічної інвентаризації (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України);

- (4) судами першої та апеляційної інстанцій не враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-93цс16 щодо оцінки наявності підстав вважати, що правочин вчинено внаслідок помилки (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Верховний Суд констатує, що наведені заявником - перша, друга - підстави касаційного оскарження за своїм змістом неналежно викладені, оскільки ОСОБА_1 не зазначив, на підставі яких саме недопустимих доказів суд першої інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення, також заявник не зазначив, які інші докази суд першої та апеляційної інстанції не дослідив.

Отже, заявник зобов`язаний подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій уточнити підстави касаційного оскарження рішень суддів першої та апеляційної інстанцій, що мають бути викладені відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України.

ІІ. Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано докази на підтвердження сплати судового збору.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 у жовтні 2016 року звернувся до суду із позовом про:

- усунення перешкод у користуванні житловим будинком;

- виселення;

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом про:

- визнання недійсним свідоцтва про право власності;

- визнання недійсним договору дарування;

- застосування наслідків недійсності правочину.

Також ОСОБА_3 звернулася із позовом про:

- визнання недійсним свідоцтва про право власності;

- визнання недійсним договору дарування;

- застосування наслідків недійсності правочину.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю.

Отже, заявник оскаржує судові рішення щодо восьми позовних вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій не містять відомостей щодо календарного року, у якому подані позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , Верховний Суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги.

За наведених обставини ОСОБА_1 має здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги з урахуванням часу подання позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», як за позовом майнового, так і немайнового характеру, та закону про бюджет на відповідний календарний рік, у якому подані такі позови.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, виселення, стягнення відшкодування моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, свідоцтва про право власності, застосування наслідків недійсності правочину, позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Львівської області - Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний