Ухвала

17 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 294/1794/17
провадження № 61-14481 ск21
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Трояновської Г. С., Павицької Т. М., від 09 червня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалами Апеляційного суду Житомирської області від 06 квітня 2018 року поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Чуднівського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2017 року, відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Надано строк для оплати судового збору протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 02 травня 2018 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2017 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала. Копію вказаної ухвали заявником отримано 08 травня 2018 року.
01 червня 2021 року військова частина НОМЕР_1 повторно подала апеляційну скаргу на ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2017 року, до якої долучила квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2017 року.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, судом встановлено не було.

20 серпня 2021 року до Верховного Суду військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції від 09 червня 2021 року після закінчення строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану ухвалу отримав поштою лише 26 липня 2021 року.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаємо за можливе його поновити.
Заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не дослідив докази, які містилися у клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які підтверджували наявність обставин непереборної сили.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу позивач подав 01 червня 2021 року, тобто після спливу одного року з моменту винесення оскаржуваного судового рішення від 09 листопада 2017 року, при цьому апеляційна скарга не містить підтвердження наявності обставин, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Твердження заявника про наявність обставин непереборної сили не можуть бути взяті до уваги, оскільки заявник жодним чином їх не конкретизує.

Відповідно до практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Зазначені військовою частиною НОМЕР_1 у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержанням норм процесуального права та зводяться до незгоди з висновками суду і тлумачення на свій розсуд норм процесуального права.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом частини другої статті 358 ЦПК України не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору вирішенню не підлягає.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2021 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара