У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського районного суду Черкаської області 16.07.2021 надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що за період з 15.03.2021р. по 30.06.2021р. між ОСОБА_2 , як фізичною особою- підприємцем та ОСОБА_1 , як найманим працівником існували договорні трудові відносини згідно трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №1 від 15 березня 2021р. Трудові відносини між сторонами припинились 30.06.2021р. за згодою сторін відповідно до заяви про звільнення від 30.06.2021р. та наказу №13/к від 30.06.2021р. На час звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не здійснила розрахунок по виплаті заборгованості із невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки. 25.08.2021р. ОСОБА_2 припинила державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань по трудовому договору. На підставі наведеного заявник просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за АДРЕСА_1 зареєстрованої за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири серії та номер:ННС №947146, ННС №947147р.№1619 від 12.06.2018 р.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 п.3,6 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Крім того, ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення ст.ст.149,150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову- відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. А. Смоляр