КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/6842/20

09 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Заришняк Г.М.

- Рубан С.М.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Курьят Сергія Володимировича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Чирки С.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз Олени Анатоліївни, третя особа: ОСОБА_2 про визнання нотаріальної дії неправомірною,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз О.А., третя особа: ОСОБА_2 , у якій просила суд, визнати нотаріальну дію приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз О.А. у формі прийому від ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 та заведення на підставі неї спадкової справи №35/2019 від 11.11.2019 року неправомірною.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 11 листопада 2019 року приватним нотаріусом Бориспільського районного округу Мороз О.А. прийнято заяву від громадянки ОСОБА_2 про прийняття останньою спадщини після померлого. Як підставу прийняття спадщини по закону ОСОБА_2 вказала, що вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбних відносин. В цей день приватний нотаріус завела спадкову справу №35/2019.

Позивач вважає, що вчинена приватним нотаріусом нотаріальна дія - прийняття від ОСОБА_2 заяви про прийняття нею спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 , є неправомірною. ОСОБА_1 зазначає, що на час звернення до нотаріуса із заявою ОСОБА_2 повинна була бути документально підтвердженим спадкоємцем. В той же час таких документів нотаріусу надано не було.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 1269 ЦК України вказувала, що в прийомі такої заяви від ОСОБА_2 нотаріусом повинно було бути відмовлено, оскільки вона на той час не могла вважатись спадкоємцем після померлого.

Посилався на те, що суд не урахував, що на момент подання заяви ОСОБА_2 про прийом спадщини, судом у порядку ст.. 315 ЦПК України не був встановлений факт проживання її однією сім'єю з ОСОБА_3 не менше п`яти років до смерті останнього. Тобто ОСОБА_2 не може автоматично вважатись спадкоємцем у розумінні статей 1268 та 1269 ЦК України.

Вказував на те, що твердження суду, що нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб лише при видачі свідоцтва про право на спадщину не ґрунтується на п. 4.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Посилався на те, що Закон України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачають на всіх стадіях спадкового провадження отримання нотаріусом відповідних документів і перевірки їх як доказів для необхідності вчинення певних нотаріальних дій.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Курьят С.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів з урахуванням ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.10.2019 року.

11 листопада 2019 року ОСОБА_2 , звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Міністерства юстиції України Мороз О.А., із заявою №110, спадкова справа №35/2019, про прийняття нею спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 . У своїй заяві ОСОБА_2 зазначила, що проживала однією сім`єю з померлим без реєстрації шлюбних відносин. Крім того зазначила, що спадкоємиців 1,3 черги за законом у померлого немає. Спадкоємницею другої черги за законом є сестра померлого - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки №2723-02-28-19 від 06.11.2019 року, виданої секретарем Гірської сільської ради Шершень Л.Ф., ОСОБА_3 1961 року народження був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 2015 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не проживав. На момент смерті ОСОБА_3 з ним ніхто не зареєстрований.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Міністерства юстиції України Мороз О.А., які виразилися у прийняття заяви від ОСОБА_2 та заведення на підставі неї спадкової справи, відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частинами 1,2 статті 1222 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1262 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат», до обов`язків нотаріуса входить у тому числі: сприяння фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювання права і обов`язків, попередження про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Статтею 7 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, із змінами та доповненнями.

Згідно з пунктом 2.1 Глави Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно із п. 3.5 Глави 10 Порядку, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 4.1 Глави 10 Порядку, визначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п. 4.2 Глави 10 Порядку).

Крім того, відповідно до п. 4.14 Глави 10 Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Таким чином, після поданих документів, що підтверджують всі вказані факти, нотаріусом здійснюється їх ретельний аналіз, їм надається правова оцінка, і лише після цього видаються свідоцтва про право на спадщину, або відмовляється у вчиненні таких нотаріальних дій.

З матеріалів спадкової справи №35/2019, розпочатої 11 листопада 2019 року, індекс справи 02-14, вбачається, що після отримання першої заяви про прийняття спадщини, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Міністерства юстиції України Мороз О.А., керуючись п. 1.2, п.2.1 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відкрила спадкову справу №35/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На момент звернення до суду по згаданій спадковій справі жодне свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Міністерства юстиції України Мороз О.А., які виразилися у прийняття заяви від ОСОБА_2 та заведення на підставі неї спадкової справи, відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», тому дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання нотаріальних дій неправомірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 на момент подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини не могла вважатися спадкоємцем, тому нотаріус повинен був відмовити у прийнятті такої заяви, колегія суддів відхиляє, оскільки неподання заявником доказів закликання його до спадкування не є підставою для відмови у прийнятті такої заяви, однак може бути підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Прийняття нотаріусом заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтверджує права ОСОБА_2 на спадкування в четверту чергу за законом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на момент подання заяви ОСОБА_2 про прийом спадщини, судом у порядку ст. 315 ЦПК України не був встановлений факт проживання її однією сім'єю з ОСОБА_3 не менше п`яти років до смерті останнього, не є підставою для відмови у прийнятті заяви про прийняття спадщини.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду у даній справі ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Курьят Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2021 року.

Головуючий: Судді: