Номер провадження: 22-ц/813/7064/21
Номер справи місцевого суду: 523/2260/21
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевій О.С. у цивільній справі за апеляційною приватного акціонерного товариства «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року, у цивільній справі за заявою приватного акціонерного товариства «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

В провадженні апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року, у цивільній справі за заявою ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

08 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Комлевій О.С., з підстав недовіри.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що по інший справі постановою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року, під головуванням судді Комлевої О.С. скасовано рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 листопада 2017 року, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі. Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у відкритті касаційного провадження у справі на постанову апеляційного суду було відмовлено за мотивом, що касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі. Таким чином, зважаючи на неправомірну бездіяльність та невиконання остаточних судових рішень, конституційне право визначене положеннями ч.2 ст. 3, ст.8, ч.2 ст.21, ст.56, ч.2 ст. 64, ч.5 ст.124 та п.9 ч.2 ст.129 Конституції виявилося не захищеним у спосіб, передбачений ч.1 ст.55 цієї Конституції.

Заявник вважає вказану обставину підтверджуючим фактом не визнання суддею Комлевою О.С. під час здійснення правосуддя обов`язковості виконання остаточного судового рішення і положень Конституції України, які є нормою прямої дії і мають вищу юридичну силу, що є підставою для відводу.

Розглянувши подану заяву, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим провадження у справі необхідно зупинити до вирішення питання про відвід, виходячи з наступного.

Так, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2021 року в Одеському апеляційному суді справу передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді - доповідача Комлевій О.С., а також суддів: Гірняк Л.А., Князюку О.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційна скарга ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» залишена без руху для надання доказів сплати судового збору.

14 квітня 2021 року на виконання ухвали суду, ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» надало до суду платіжне доручення про сплату судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року, у цивільній справі за заявою ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

12 травня 2021 року ОСОБА_1 надав до суду відзив на апеляційну скаргу.

28 травня 2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді - доповідача Комлевій О.С., а також суддів: Гірняк Л.А., Цюрі Т.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2021 року справа призначена до розгляду на 22 вересня 2021 року.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відвід суддям заявлено на підставі п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, як вбачається з заяви про відвід, ОСОБА_1 посилається лише на постанову Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року.

Тобто, заявником не надано будь-яких доказів щодо підстав для відводу суддів, передбачених ст. 36, 37 ЦПК України.

Більш того, вищенаведені обставини, виходячи зі змісту ст. 36 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді, а інших доказів, що свідчать про наявність необ`єктивності судді Комлевої О.С., заявником надано не було.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Окрім того, згідно з ч. ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, у разі надходження заяви про відвід, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

З огляду на викладене, та враховуючи, що заявником не наведено будь-яких підстав, в розумінні ст. 36, 37 ЦПК України, щодо необ`єктивності судді Комлевої О.С. при розгляді даної цивільної справи, заявлений відвід є необґрунтованим.

Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.40 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити і передати справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. - вважати необґрунтованою.

Апеляційне провадження у справі зупинити і передати справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід суддів в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра