ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9902/21
Провадження № 22-ц/4820/1501/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

за участю учасників справи: представника позивача адвоката Дацькова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2021 року (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третіх осіб приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва Івана Миколайовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третіх осіб приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. про визнання виконавчого напису №547, виданого 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за кредитним договором від 22 серпня 2012 року в сумі 20089 грн. 68 коп., укладеного з ПАТ Дельта Банк, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що ПАТ Дельта Банк не повідомив її про зміну кредитора, та про неможливість встановити, що заборгованість є безспірною.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2021 року у позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третіх осіб приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. про визнання виконавчого напису №547, виданого 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за кредитним договором від 22 серпня 2012 року в сумі 20089 грн. 68 коп., укладеного з публічним акціонерним товариством Дельта Банк, право вимоги за яким перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення коштів приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відповідно до постанови від 24 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №547, виданого 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., скасовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішення суду, обставинам справи та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зазначає, що в неї відсутня заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Посилається на те, що відповідач не повідомив її про зміну кредитора в зобов`язанні і не направив їй, як цього вимагає ст.516 ЦК України вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Звертає увагу, що приватним нотаріусом Головкіною Я.В. порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 10 березня 2021 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису №547, виданого 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за кредитним договором від 22 серпня 2012 року в сумі 20089 грн. 68 коп., укладеного з ПАТ Дельта Банк, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які б вказували, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» правонаступником ПАТ Дельта Банк. Таких доказів не здобуто і судом.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно п.3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують спірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.5. Порядку).

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Проте, безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивачка посилалася на те, що її не було повідомлено про вчинення напису, що вона не отримувала вимоги відповідача про необхідність погашення заборгованості, тобто що в даному випадку існує спір щодо заборгованості, що судом першої інстанції не встановлено, які ж саме документи на підтвердження безспірності заборгованості було надано та досліджено при постановленні оскаржуваного рішення.

Вказані доводи позивача є слушними.

Судом першої інстанції не було вчинено дій для з`ясування, які саме докази були надані нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості позивача ОСОБА_1 .

Відповідачами не були спростовані доводи позивачки щодо неотримання нею вимоги відповідача про усунення порушень за кредитним договором.

Крім того, ОСОБА_1 посилалася на те, що оскільки їй не було відомо про вчинення виконавчого напису, то вона не могла повідомити нотаріуса про наявність спору щодо заборгованості.

До того ж нотаріус вчинив виконавчий напис, як вбачається з наданих приватним виконавцем документів на підставі незавіреного нотаріусом договору про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а. с. 16).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини справи щодо наявності безспірної заборгованості позивачки.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, оскільки судом зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

Так, при поданні позовної заяви позивач сплатила 908 грн. судового збору, за подання заяви про забезпечення позову 454 грн., за подання апеляційної скарги 1362 грн. Тому з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 2724 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. і зареєстрований в реєстрі за №547, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 37/41, м.Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) 2724 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк