Справа № 598/528/21
провадження № 4-с/598/6/2021
УХВАЛА

іменем України

"16" вересня 2021 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області у складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

з участю секретаря Демчук О.М., заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Поморянського В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області скаргу ОСОБА_1 на постанову №28/1 від 17 березня 2021 року, начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера Володимира Івановича, у зведеному виконавчому провадженні №60126065, про відмову у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни, -

встановив:

До Збаразького районного суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою, зареєстрованою через канцелярію суду 29.03.2021, на постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В. №28/1 від 17 березня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №60126065 від 20 вересня 2019 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості. В якій просить:

1. Поновити строк на оскарження постанови, оскільки оскаржувану постанову отримала 18 березня 2021 року, строк оскарження десять днів 28 березня 2021 року це неділя, а тому крайній термін подачі скарги 29 березня 2021 року включно.

2. Невідкладно її скаргу задовольнити.

3. Скасувати постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабер В.І. від 17 березня 2021 року як незаконну.

4. Визнати неправомірною бездіяльність начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабера В.І. щодо умисного вчинення протиправні дій, щоб прийняти цю незаконну постанову та прикрити від відповідальності І. Плавінську, а також свого знайомого ОСОБА_2 .

5. 3обов`язати начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабера В.І. повторно розглянути мою заяву про відвід головного державного виконавця Плавінської І.В. у зведеному виконавчому провадженні №60126065.

6. Викликати в судове засідання і в судовому засіданні під присягою допитати ОСОБА_2 , який беззаперечно підтвердить, що головний державний виконавець І. Плавінська не може виконувати вищевказані судові рішення, що вона пов`язана із ОСОБА_2 , якого вона спеціально покриває, також ОСОБА_3 є його близьким знайомим і все робить, щоб вигородити ОСОБА_2 .

7. Скаргу розглядати з обов`язковою моєю участю.

8. Витребувати матеріали зведеного виконавчого провадження №60126065, вивчити та дослідити їх щодо підтвердження їх доводів у скарзі.

Свою скаргу мотивує тим, що на її думку в мотивувальній частині оскаржуваної постанови начальник Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабера В.І. спеціально видумав та вигадав зміст обставин для штучного створення надуманих підстав, щоб прийняти цю протиправну постанову, зазначив зовсім надумані мотиви її прийняття, обґрунтував їх цілком неперевіреними фактами, щоб полегшити собі роботу та прикрити свою співробітницю І.Плавінську, а також допомогти своєму доброму знайомому ОСОБА_2 , і всупереч ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» зумисно вчинив такі протиправні дії, щоб прийняти незаконну оскаржувану постанову.

30 березня 2021 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області постановлено прийняти до провадження скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І..

Заявник ОСОБА_1 , її представник адвокат Помарянський В.С., в судовому засіданні скаргу підтримали і просили її задовольнити, посилаючись на ті ж обставини.

Головний державний виконавець Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Плавінська І.В. та начальник Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабер В.І. в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Однак, 05 квітня 2021 року на адресу суду від начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 щодо скасування постанови від 17 березня 2021 року в якому він просить постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера Володимира Івановича. В обґрунтування посилається на те, що до скарги не додано жодного доказу щодо наявності обставин зазначених ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» для відводу головного державного виконавця Збаразького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В., а тому постанова від 17.03.2021 якою відмовлено в задоволенні заяви стягувача про відвід державного виконавця винесена в межах службових повноважень у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.23-26).

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Так, судом встановлено, що 15 березня 2021 року ОСОБА_1 в порядку ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» звернулася до начальника Збаразького міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хаберу В.І. із заявою про відвід головного державного виконавця І.Плавінської..

Як на підставу для відводу головного державного виконавця І.Плавінської, заявник ОСОБА_1 посилається на існування у неї потенційного конфлікту інтересів, що безпосередньо впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття нею рішень та вчинення нею інших належних дій, зокрема не доведення до відома боржника ОСОБА_2 постанови від 20 вересня 2019 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №60126065, та те, що І.Плавінська наперед прийняла для себе особисто упереджене рішення у виконавчому провадженні №60126065, вона зацікавлена не вживати всіх необхідних заходів примусового виконання рішень у зведеному виконавчому провадженні №60126065 відносно ОСОБА_2 та спеціально прикриває його від виконання судових рішень.

17 березня 2021 року начальник Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабер В.І. виніс постанову №28/1, якою відмовив в задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 від 13.03.2021 про відвід головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В., дані обставини учасниками судового розгляду не оспорюються.

Згідно положення ч.1, 2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова. Питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову в задоволенні відводу, самовідводу начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом. У разі відводу державного виконавця виконавчий документ передається у встановленому порядку іншому державному виконавцеві або іншому органу державної виконавчої служби.Відмова у задоволенні відводу державного виконавця може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом. осадові особи, які мають право на розгляд питання про відвід державного виконавця, зобов`язані розглянути заяву про відвід або самовідвід у строк до п`яти робочих днів після її надходження.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що за своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно пов`язано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

З викладених у скарзі доводів суд не може погодитися з тим, що головний державний виконавець І.Плавінська має прихільність до боржника ОСОБА_2 та упередженість до скаржниці ОСОБА_1 ..

Відтак доводи заяви про відвід на об`єктивних даних не ґрунтуються й мотивовані суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження.

Дані про упередженість головного державного виконавця чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні. Для того, щоб обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження власних доводів заявником не подано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення і дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Оскільки в заяві про відвід головного державного виконавця Плавінської І.В. стягувачем ОСОБА_1 викладені доводи які сформовані на її внутрішніх переконаннях, нею не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що головний державний виконавець Плавінська І.В. заінтересована у даному виконавчого провадження та не наведено обставин для відводу, передбачених ст.ст.5, 23 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про відвід головного державного виконавця Плавінської І.В..

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І., оскільки скаржницею не доведено в чому полягає бездіяльність начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І. та судом встановлено, що головний державний виконавець Плавінська І.В. виконувала всі дії, що передбачені чинним законодавством в межах повноважень державного виконавця, а постанова начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І. відповідає вимога чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, 5, 23, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.89, 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

постановив :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову №28/1 від 17 березня 2021 року, начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера Володимира Івановича, у зведеному виконавчому провадженні №60126065, про відмову у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни відмовити.

На дану ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини даної ухвали суду складені, підписані і проголошенні суддею 16 вересня 2021 року.

Дана повна ухвала суду складена і підписана суддею 20 вересня 2021 року.

Суддя Богдан Олещук