Справа № 450/2414/20 Провадження № 2/450/513/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет позову): стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 належні позивачу за договором грошові кошти: основна сума боргу у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) євро та 1 700,00 (одна тисяча сімсот доларів США), 3 % річних за договором позики у розмірі 216,33 євро (двісті шістнадцять євро 33 євроценти) та 45,96 доларів США (cорок п`ять доларів США 96 центів); стягнути з відповідача судові витрати,

підстава позову (позиція позивача):

29.08.2017 відповідач позичив у позивача 8 000,00 (вісім тисяч) євро та 1 700,00 (одна тисяча сімсот) доларів США, зобов`язавшись повернути кошти по спливу двох років від дня укладення договору. У вказаний термін борг повернуто не було. На вимоги позивача повернути суму боргу відповідач відмовляється від повернення. Тому, позивач вважає необхідним стягнути зазначену вище суму заборгованості із штрафними санкціями.

Позиція відповідача: у судове засідання не з`явилася.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

07.08.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 20.07.2021 року заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

29.08.2017 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 20 жовтня 2000 року Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Пустомитівським РВ ГУМВС України у Львівській області, 18.05.2011 року, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , укладено договір позики на суму 8 000,00 євро (вісім тисяч євро 00 євроцентів) та 1 700,00 дол США (одну тисячу сімсот дол. США 00 центів), які відповідач зобов`язувалась повернути по спливу двох років від дня укладення договору, що підтверджується розпискою, написаною та підписаною відповідачем від 29.08.2017 року.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що факт отримання 29.08.2017 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 коштів у сумі 8 000,00 євро (вісім тисяч євро 00 євроцентів) та 1 700,00 дол США (одну тисячу сімсот дол. США 00 центів) доведений повністю.

Оскільки позивач вказує, що зазначені вище кошти в розмірі 8 000,00 євро (вісім тисяч євро 00 євроцентів) та 1 700,00 дол США (одну тисячу сімсот дол. США 00 центів) були отримані відповідачем у власність для їх використання та в подальшому повернення в такому ж обсязі, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України.

Судом встановлено, що при укладені сторонами договору позики, про що свідчить розписка відповідача від 29.08.2017 року сторонами де дотримано форми такого договору. Проте, на підтвердження укладення між сторонами договору позики суду представлена розписка відповідача зазначена вище.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов`язання.

Встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення коштів отриманих за договором позики від 29.08.2017 року в повному обсязі, про що свідчить наявність у позивача оригіналу боргового документа - розписки відповідача від 29.08.2017 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) євро та 1 700,00 (одна тисяча сімсот) доларів США підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така і позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня у справі № 6-49цс12).

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом якого є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України (ч.1 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

З огляду на вказані вимоги чинного законодавства на відповідачу лежить також обов`язок по сплаті процентів позивачу за користування його коштами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 373/2054/16-ц, три відсотки річних стягується у тій валюті у якій надавалась позика. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Розрахунок трьох процентів річних за користування позикою, що наданий позивачем здійснений відповідно до вимог закону, тому суд вважає його вірним. З цього розрахунку слідує, що розмір штрафних санкцій складає: 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 30.08.2019 року по 23.07.2020 року складає 216,33 євро та 45,96 доларів США. Судом перевірено вказані розрахунки та встановлено, що вони виконані правильно. Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягаю стягненню суми боргу, що є предметом спору.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

У відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні понесені останнім судові витрати.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 належні позивачу за договором грошові кошти: основна сума боргу у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) євро та 1 700,00 (одна тисяча сімсот доларів США), 3 % річних за договором позики у розмірі 216,33 євро (двісті шістнадцять євро 33 євроценти) та 45,96 доларів США (cорок п`ять доларів США 96 центів).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 3129,90 грн. (три тисячі сто двадцять дев`ять грн. 90 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 20.07.2021 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяЄ. О. Данилів