Справа № 750/9098/21
Провадження № 2/750/2104/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді - Маринченко О.А.,
секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
13 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Обгрунтовано позов тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, однак не проживає в ньому з 2008 року, участі у витратах на утримання житла не приймає, у зв`язку з чим є підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач відзив на позов не подала.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Також, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 лютого 2008 року (а.с. 7) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 лютого 2008 року № 17742942 (а.с. 8).
У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчить копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23 липня 2021 року № 5739, видана Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 9).
Позивач у судовому засіданні зазначила, що відповідач у 2008 році разом зі своєю матір`ю виїхала за кордон і з цього часу не проживає за місцем реєстрації, при цьому, перешкоди для користування житлом відповідачу не створювалися. Також, позивач вказала, що речей відповідача у квартирі немає, вона квартирою не цікавиться, участі у витратах на утримання житла не приймає, що ставить її в скрутне матеріальне становище та унеможливлює отримання житлової субсидії.
Так, з копії акта від 05 липня 2021 року, підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з 2008 року (а.с. 11).
Також, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду підтвердили, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2008 року.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи норми законодавства, а також те, що відповідач з 2008 року не проживає за адресою своєї реєстрації, житлом не цікавиться, а тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 21.09.2021.
Суддя