Дата документу 14.09.2021 Справа № 554/1772/21
Провадження № 2/554/1459/2021
14 вересня 2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі
головуючого - судді Гольник Л.В.,
при секретарі - Тімофєєвій Я.Е.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі з 2011 року проживала колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 разом зі своїми дітьми - ОСОБА_5 , що є її сином від першого шлюбу, та спільним з позивачем сином - ОСОБА_6 . ОСОБА_7 хоча і зареєстрований у даній квартирі, з дитинства після розлучення батьків проживав з позивачами за іншою адресою.
Крім того, за невідомих власникам обставин у їх квартирі було також зареєстровано онуку ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є неповнолітньою. При цьому, варто зазначити, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 має власне житло за адресою: АДРЕСА_3 .
Однак, фактично, старший син колишньої дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та його дочка ніколи не проживали у даній квартирі, а колишня дружина, разом з молодшим сином, не проживають у даній квартирі з 2019-2020 року. Старший син - ОСОБА_7 взагалі не проживав у вказаній квартирі та на даний час проживає окремо.
Через те, що у даній квартирі ніхто не проживає та не сплачує комунальні послуги, наявний борг по комунальним платежам.
У зв`язку з тим, що відповідачі більше ніж один рік не проживають у даній квартирі, не сплачують за надані комунальні послуги кошти, вони як власники майна не можуть реалізувати свої права.
Згідно ухвали суду від 04.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
16.04.2021 року до суду від Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної ради в м. Полтаві ради надійшли пояснення у даній справі, в яких просили ухвалити судове рішення, яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначали, що для встановлення захисту права дитини на користування житлом необхідно встановити факт не проживання дитини у житлі та дату початку не проживання у спірному житлі; факт поважності чи не поважності не проживання у спірному житлі; встановити факт проживання дитини з одним з батьків, а також наявність або відсутність добровільної угоди між батьками про місце проживання дитини. Представник третьої особи подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Представник позивача та позивач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Пояснили, що позивачі проживають у будинку у с. Розсошенці. Після розлучення ОСОБА_2 з ОСОБА_4 остання з сином від першого шлюбу та з одним із спільних синів за вказаною адресою не проживають. Також за вказаною адресою не проживає ОСОБА_7 , який проживає за іншою адресою та забезпечений житлом. Малолітня ОСОБА_8 ніколи не проживала в оспорюваній квартирі.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали, про причини неявки не інформували, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали.
За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши представника позивача, позивача, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку.
За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1994 року (а.с.11).
Згідно довідки № 364 від 03.02.2021 року, виданої КП «ЖЕО №2», в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані: власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; співвласник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.14).
Судом встановлено, що з 2019 року колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в оспорюваній квартирі не проживає, особистих речей не має. ОСОБА_7 після розлучення батьків проживав з позивачами за іншою адресою. Крім того, онука ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніколи не проживала в оспорюваній квартирі.
Даний факт також підтверджують свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги суд враховує роз`яснення, викладені у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, за якими члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.
Також, відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Так, глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідачі не проживають у спірній квартирі. З вище викладених правових норм вбачається, що для ухвалення рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, має бути належним чином доведено факт не проживання особи у приміщенні без поважних причин понад один рік. В той же час, в даному випадку, такі обставини належним чином доведені.
Оскільки малолітня ОСОБА_8 ніколи не проживала в оспорюваній квартирі, є донькою ОСОБА_5 , який згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником житла за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 16-17), що визнання малолітньої втратившою право користування не буде порушувати її прав на житло, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 не є членом сім`ї власників квартири.
За таких обставин, вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користуванням житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265,268, 273, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.09.2021 року.

Учасники справи:

Позивач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1

Позивач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1

Відповідач 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомий, зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач 3: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомий, зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач 4: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП невідомий, зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач 5: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП невідомий, зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 , місцезнаходження: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 30

Суддя Л.В.Гольник