09.09.2021 Справа № 363/2222/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Андрєєвої О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Губко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,

встановив:

ОСОБА_1 , в червні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09 липня 2015 року о 17-10 год. в селі Петрівське Київської області ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Петровського, здійснив розворот в напрямку вул. Київська, при цьому перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 , який належить йому, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «СКАЙД» (далі - ПАТ «СК «СКАЙД»).

02 грудня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 34 031,59 грн. та пеню у розмірі 1 517,90 грн. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Вказує, що згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 551 від 12 серпня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 , в сумі 193 544,60 грн. перевищує вартість автомобіля до ДТП в сумі 119 768,08грн., тому автомобіль вважається фізично знищеним. Згідно звіту № 540 ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» вартість пошкодженого автомобіля «Мерседес» становить 42 253,12 грн. Таким чином, майнова шкода, завдана ОСОБА_1 як власнику автомобіля «Мерседес», складає 77 514,96 грн. Крім того, позивачем понесені витрати на проведення автотоварознавчих досліджень у розмірі 1 794,97 грн.

Посилаючись на те, що ПАТ «СК «СКАЙД» здійснено виплату страхового відшкодування не у повному обсязі, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь 17 763,38 грн. та 4 556,25грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 27 514,42 грн. різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та судові витрати пропорційно задоволених вимог.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «СК «СКАЙД» на користь ОСОБА_1 17 763,38 грн. недоплаченої різниці страхового відшкодування та 4 556,25 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, всього стягнуто 22 319,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 27 514,42 грн., різницю у страховому відшкодуванні та спричиненням шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 01 серпня 2018 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року прийнято до провадження дану справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

24 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, мотивуючи тим, що 15 жовтня 2015 року Страховиком було складено Страховий акт № 1577/15 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 33 933,43 грн. Вважає, що Страховиком в повному обсязі сплачене страхове відшкодування. Вказує, що позивач при визначенні вартості автомобіля після ДТП замовив висновок експерта (звіт № 540) «Про визначення вірогідної або середньої вартості автомобіля, державний номер НОМЕР_2 за допомогою пропозиції з ресурсу мережі Інтернет. Дослідження було проведено ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», а в самому звіті зазначено, що дана експертна установа «не несе відповідальність за достовірність наданих матеріалів для оцінки». Вважає, що це не експертиза, а припущення, яке ґрунтується на вибірці розміщених в мережі Інтернет пропозицій з продажу автомобілів подібної марки та моделі без достовірності такої інформації. Крім того, звертає увагу, що згідно п.7.17, 7-18 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. П. 7.18. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ. Позивач не надав Страховику висновок (довідку) про вартість транспортного засобу після ДТП, передбачену законодавством, а тому Страховиком було замовлено Довідку спеціаліста стосовно ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мерседес», тобто вартість транспортного засобу після ДТП, яка становить 86 912,49 грн. У зв`язку з цим просить суд відмовити у задоволенні позову.(т. 1 а.с. 172-173).

18 березня 2019 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких відповідач зазначає, що звіт № 540 є недостовірним та неналежним доказом вартості автомобіля після ДТП адже фактично складений з порушенням Методики та містить розрахунки, які не передбачені Методикою, вказано суми, згідно яких автомобіль можливо було реалізувати через сайт в мережі Інтернет, що не підтверджує вартість автомобіля, яка повинна була бути визначена згідно Методики. Таким чином позивач не довів, що Страховик виплатив йому страхове відшкодування не у повному розмірі. Крім того, Страховик листами від 24 липня 2015 № 999/1К та від 31 липня 2015 року неодноразово зверталася до позивача ОСОБА_1 з проханням повідомити місце та час огляду автомобіля, однак ОСОБА_1 не надав відповіді. Таким чином СК «Скайд» була позбавлена можливості здійснити огляд автомобіля та були відсутні документи, які б підтверджували вартість автомобіля після ДТП (т. 1 а.с. 187-192).

18 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 більше трьох років не має можливості отримати відшкодування матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок ДТП і він має всі підстави скористатись своїм правом на інфляційні втрати та 3% річних згідно вимог ст. 625 ЦК України. А тому просить стягнути з ПАТ «СК «Скайд» на користь ОСОБА_1 79 228,01 грн., в тому числі матеріальний збиток 16 000 грн., пеня у розмірі 40 734,24 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 865грн. та 3% річних у розмірі 3 628,77 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 47 542,16 грн., в тому числі 27 514,42 грн., матеріальної шкоди, 16 726,02грн. інфляційні втрати та 3 301,72 грн. 3% річних та стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

09 жовтня 2020 року суду надано представником відповідача ОСОБА_5 додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву про відсутність підстав для звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з вимогою щодо відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП (т. 2 а.с. 141).

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Просили суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимоги та доданих до них доказів.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов та додаткових пояснень, просить суд відмовити у задоволенні позову .

Представник відповідача ПАТ «СК «Скайд» в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяв та клопотань до суду від не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

09 липня 2015 року о 17-10 год. в селі Петрівське Київської області ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Петровського, здійснив розворот в напрямку вул. Київська, при цьому перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 , який належить йому, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «СКАЙД» (далі - ПАТ «СК «СКАЙД»).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 серпня 2015 року № 551 матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 складає 119 768,08 грн. (а.с. 48-68).

Згідно звіту № 540 ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» про визначення вірогідної або середньої вартості автомобіля М-В-Е250 Д, державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого в ДТП, за допомогою пропозицій в ресурсу Мережі Інтернет вірогідна або середня вартість пошкодженого автомобіля «Мерседес» становить 42 253,12 грн. (т. 1 а.с. 18).

02 жовтня 2015 року СК «Скайд» замовлено довідку спеціаліста № 2208 стосовно вірогідної ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якої сума залишків ТЗ «Мерседес» станом на 02 жовтня 2015 року складає 86 912,49 грн. (т. 1 а.с. 231).

02 грудня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» здійснило позивачу ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 34 031,59 грн. та пеню у розмірі 1 517,90 грн. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яке на відповідних правових підставах володіє транспортним засобом або іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого складає підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 вказаної статті ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, яка пов`язана з використанням, зберіганням та утриманням транспортних засобів та ін., що складає підвищену небезпеку для осіб, які здійснюють цю діяльність та інших осіб.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 серпня 2015 року № 551 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 193 544,60 грн., а матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 складає 119 768,08 грн. Таким чином автомобіль «Мерседес» в розумінні закону вважається фізично знищеним.

Згідно п. 7.17, 7-18 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. п. 7.18.- Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

У разі якщо вартість відновлювального ремонту є вищою ніж ринкова вартість автомобіля, то визначається вартість утилізації КТЗ (автомобіля) шляхом оцінки вартості технічно справних частин автомобіля та вартості металобрухту частин, які залишились не пошкодженими.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем надано звіт № 540 проведений ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» від 22.09.2015 року «Про визначення вірогідної або середньої вартості автомобіля, державний номер НОМЕР_2 за допомогою пропозиції з ресурсу мережі Інтернет, в якому міститься порівняння цін, які були запропоновані на сайті в мережі Інтернет, жодного розрахунку цін справних частин, їх опису та проведення діагностики, як це передбачено Методикою, не здійснювалось, розрахунок вартості автомобіля здійснювався на підставі формули та за принципом, які не відповідають законодавству.

Однак, такий висновок не береться судом до уваги, оскільки ТОВ «Експерт ІН» надано Рецензію на звіт № 540 від 22.09.2015 року, згідно якого вказані порушення вимог законодавства, що регулюють оцінку майна та надано висновок, що відповідно до п. 67 Національного стандарту № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, звіт класифікується Рецензентом, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний (т. 2 а.с. 144-145).

Оскільки звіт № 540 поданий позивачем не відповідає вимогам законодавства, заперечення щодо нього відповідачем надані, то приймається судом як неналежний та недопустимий доказ у справі.

Натомість, наданої Рецензії від 12.01.2016 року проведеної заступником начальника відділу Фонду державного майна України Стегнюком О.Д. на копію Звіту № 2208 стосовно вірогідної ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 виконаного ФОП ОСОБА_6 вбачається, що звіт класифікується за ознакою абз. 4 п. 67 Національного стандарту № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (т. 2 а.с. 72-75).

Позивач у даній справі звернувся до суду про відшкодування із страхової компанії вартості матеріального збитку, що нанесений в результаті ДТП, та яка визначена на основі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 551 від 12.08.2015 року «Про визначення вартості матеріального збитку», яким визначена матеріальна шкода завдана власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 на замовлення самого позивача. При цьому позивачем не надано до суду жодного доказу, який би вказував, що відповідна оцінка матеріального збитку проводилася у зв`язку із невиконанням страховою компанією зобов`язань по договору страхування та норм, визначених ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За таких обставин, доводи позивача про суми матеріальної шкоди не ґрунтуються на належних доказах та судом до уваги не приймаються.

Як вбачається з матеріалів справи докази спричиненої шкоди, що надані позивачем, страхова компанія до уваги не прийняла та здійснила відшкодування на підставі довідки спеціаліста № 2208 від 02.10.2015 року, яку замовила самостійно, на підставі якої сума залишків ТЗ державний номер НОМЕР_2 станом на 02.10.2015 року становить 86 912,49 грн.

Оскільки сторони в судовому засіданні не заявляли клопотання про призначення повторної експертизи, жодних доказів щодо необґрунтованості висновку спеціаліста ФОП ОСОБА_6 не надано, суд приходить до висновку, що даний звіт є належним доказом у справі і може бути прийнятий судом при вирішенні спору, підстав для недовіри даним відображеним в звіті спеціаліста відсутні.

Крім того, позивачем було заявлено клопотання про виклик в судове засідання спеціаліста ФОП ОСОБА_6 для допиту по змісту наданого ним звіту від 02.10.2015 року № 2208 та щодо методики проведення дослідження, однак останній до суду не з`явився.

З огляду на викладене, страховою компанією виконано обов`язок перед позивачем з виплати страхового відшкодування та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень статті 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства.

Втім, суд, розглядаючи клопотання позивача про винесення окремої ухвали з приводу підробки розміру матеріального збитку оцінювачем ОСОБА_6 , який склав довідку спеціаліста № 2208 без особистого огляду пошкодженого ТЗ і за фактами непрофесійної оцінки майна, яка полягає в грубому порушенні вимог законодавства, не встановив передбачених законом підстав для його задоволення.

Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу відмовлено в позові про стягнення матеріальної шкоди з ПАТ СК «Скайд» та з ОСОБА_3 суд також відмовляє в позові про стягнення інфляційних втрат та 3%річних, оскільки вказана вимога є похідною від зазначених вище вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 30, 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 15, 76-81, 89, 95, 141, 177, 229, 258, 259, 262-266, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовну ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «СКАЙД» (ЄДРПОУ 16295210, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, 14 корпус 1 офіс 3 б);

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Дата складення повного судового рішення 20 вересня 2021 року.

Суддя О.Д. Рудюк