Дата документу 16.09.2021
Справа № 501/3086/21
УХВАЛА

16 вересня 2021 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) по цивільній справі за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

третя особа: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

предмет та підстави заяви: про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Дубінчук Ж.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею175 ЦПК України.

Частиною 1 ст.27 ЦПК України визначено, що позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений до одного з двох і більше судів.

Згідно з ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, за загальним правилом позови пред`являються за місцезнаходженням чи місцем реєстрації відповідача відповідно до ст.27 ЦПК України, проте, у випадках, визначених ст.28 ЦПК України, позивач може сам обрати суд, до якого звертатися з позовом.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

У частині першій ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач та третя особа зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, дана справа не підсудна Іллічівському міському суду Одеської області.

Позивач, обґрунтовуючи можливість застосування альтернативної підсудності, до позову надає копію договору оренди житлової площі без дати за адресою: АДРЕСА_3

Разом з тим, відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування це - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Реєстрації підлягає як місце проживання так і місце перебування.

Відповідно до п.7, 9 Постанови КМУ від 2 березня 2016 року №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою.

У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні шляхом проставляння в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи.

Таким чином, для застосування вимог ст.28 ЦПК України, яка визначає можливість визначення підсудності за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Отже, суд не може прийняти до уваги копію договору оренди житлової площі без дати за адресою: АДРЕСА_3 , тощо.

Таким чином, для дотримання правил альтернативної підсудності щодо даного предмету спору (стягнення аліментів), позов необхідно пред`являти в суд за зареєстрованим місцем проживання позивача або зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Разом з тим, позивач не надав доказів зареєстрованого його місця перебування ( АДРЕСА_3 ), яке б надало можливості суду застосувати альтернативну підсудність.

Позивачу необхідно надати докази зареєстрованого її місця перебування в м.Чорноморську.

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому заява підлягає залишенню без руху відповідно до положення ч.1 ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: ОСОБА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання - залишити без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків терміном який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко