печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

представника позивача: Волкова С.В.,

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Райське джерело», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання недійсним та скасування акта, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Райське джерело» (далі - відповідач, ДП «Райське джерело»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (далі - третя особа, Управління виконавчої дирекції ФСС України у м. Києві), в якому просить: визнати недійсним та скасувати акт від 21.05.2019 року за формою Н-5; визнати нещасний випадок, що стався з ним 29.01.2018 року, таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати відповідача скласти акт за формою Н-5 та за формою Н-1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він, повертаючись до ДП «Райське джерело» після доставлення води клієнтам і, рухаючись по АДРЕСА_1 , о 14:50 допустив виїзд за межі проїжджої частини дороги з подальшим наїздом на нерухому перешкоду, внаслідок чого отримав травми та, згідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 23.05.2018 року, є інвалідом І групи. 07.03.2018 року було складено акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29.01.2018 року, яким визнано, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом відповідно до ст. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232. Не погоджуючись з відмовою, позивач подав заяву до ГУ Держпраці у м. Києві у якій просив переглянути рішення комісії. У період з 15.05.2018 року по 21.05.2018 року було проведено повторне розслідування нещасного випадку та складено акт від 21.05.2018 року, в якому визначено, що нещасний випадок стався з вини позивача внаслідок порушення Правил дорожнього руху та швидкості руху, тому, відповідно до п. 5 ст. 16 Порядку (нереабілітуючі підстави), визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом. Однак, позивач вважає, що комісія за результатом повторного розслідування прийшла до неправильного висновку, оскільки ним кримінального правопорушення не вчинялось.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2018 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк І.В. (Григоренко І.В.).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Райське джерело», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання недійсним та скасування акта, зобов`язання вчинити дії та підготовче засідання у справі призначено на 23.01.2019 року.

21.01.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Михалюк К.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

23.01.2019 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні, наступне підготовче засідання призначено на 26.03.2019 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2019 року, у зв`язку із неявкою позивача, згідно п. 1 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 12.06.2020 року.

12.06.2019 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Михалюк К.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, згідно ч. 5 ст. 198 ЦПК України, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.09.2019 року.

24.09.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи, призначений на 24.09.2019 року, та наступне засідання провести в режимі відеоконференції за участю журналіста.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року, у зв`язку із частковим задоволенням клопотання позивача, згідно п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 17.12.2019 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 09.04.2020 року.

31.03.2020 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Волкова С.В. надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

08.04.2020 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Михалюк К.О. надійшло клопотання про відкладення підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотань представників сторін, згідно п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 17.08.2020 року.

17.08.2020 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва та засобами поштового зв`язку від представника відповідача - адвоката Михалюк К.О. надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, згідно п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 03.12.2020 року.

23.11.2020 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Волкова С.В. надійшло клопотання, в якому останній просив проводити судові засідання в режимі відеоконференції.

03.12.2020 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Михалюк К.О. надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

03.12.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Волкова С.В. надійшло клопотання, в якому останній просив підготовче засідання проводити за його відсутності та відсутності позивача, щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не заперечував.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, згідно п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання відкладено до 13.04.2021 року.

13.04.2021 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Волкова С.В. надійшло клопотання, в якому останній просив підготовче засідання проводити за його відсутності та відсутності позивача, щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не заперечував.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Райське джерело», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання недійсним та скасування акта, зобов`язання вчинити дії, справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 19.08.2021 року.

17.08.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Волкова С.В. надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 16.12.2021 року.

В судове засідання 16.12.2021 року в судове засідання з`явився представник позивача Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.

Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що з 14.12.2016 року ОСОБА_1 працював у ДП «Райське джерело» на посаді водія автотранспортного засобу.

29.01.2018 року ОСОБА_1 повертаючись до ДП «Райське джерело» після доставлення води клієнтам і, рухаючись по вул. Столичне шосе в м. Києві о 14 год. 50 хв. допустив виїзд за межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на нерухому перешкоду (електроопору), внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, що підтверджується протоколом про адміністративне порушення від 13.04.2018 року № 179450.

Згідно довідки № 339/136 позивачу встановлено діагноз: СТ.ЗЧМТ. Струс головного мозку, відкритий перелом лівого стегна, обох кісток лівої та правої гомілок, забій, розрив правої легені, розрив селезінки.

Висновком медико-соціальної експертної комісії від 23.05.2018 року позивачу встановлено І групу інвалідності.

Відповідно до висновку Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 01.03.2018 року під час перевірки, згідно зібраних матеріалів, даних які б вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, виявлено не було. В діях позивача встановлено порушення п.п. 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яку передбачена ст. 124 КУпАП.

Так, підпунктом «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно підпункту 12.1 пункту 12 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року у справі № 752/8069/18, позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

07.03.2018 року комісією ДП «Райське джерело» складено акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29.01.2018 року, яким визнано, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом, відповідно до ст. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, тому акт по формі Н-1 не складався.

Не погоджуючись з відмовою, 30.03.2018 року позивач подав заяву до ГУ Держпраці у Київській області у якій просив переглянути рішення комісії.

11.05.2018 року ГУ Держпраці у Київській області видано директору ДП «Райське джерело» Чарфасу Є.М. припис № 5.5/4, в якому запропоновано провести повторне розслідування нещасного випадку до 21.05.2018 року.

У період з 15.05.2018 року по 21.05.2018 року проведено повторне розслідування нещасного випадку та складено акт від 21.05.2018 року, в якому визначено, що нещасний випадок стався з вини позивача внаслідок порушення Правил дорожнього руху та швидкості руху, тому відповідно до п. 5 ст. 16 Порядку (нереабілітуючі підстави), визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, тому акт по формі Н-1 не складався.

Відповідно до ст. 171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен розслідувати та вести облік нещасних випадків на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про охорону праці на підприємстві з метою забезпечення пропорційної участі працівників у вирішенні будь-яких питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища за рішенням трудового колективу може створюватися комісія з питань охорони праці, рішення якої носять рекомендаційний характер.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 «Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Відповідно до п. 37 вказаного Порядку, контроль за своєчасністю і об`єктивністю розслідування нещасних випадків, їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці. Зазначені органи та особи мають право вимагати у межах своєї компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, визнання нещасного випадку пов`язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1, якщо ними виявлено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно п. 10 Порядку, роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно, зокрема, утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування. Комісія визначається у складі, до якого включаються керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій спеціаліста з питань охорони праці (голова комісії) та інші зазначені у п.11 Порядку особи.

Пунктом 13 Порядку встановлено перелік дій, які має виконати комісія в ході розслідування нещасного випадку, зокрема, комісія має визначити відповідність умов праці, її безпеки вимогам законодавства про охорону праці, з`ясувати обставини та причини нещасного випадку, визначити чи пов`язаний цей випадок з виробництвом.

Так, відповідачем було задоволено звернення позивача щодо проведення розслідування та повторного розслідування, за наслідком яких складено відповідні акти.

Водночас за наслідками спеціального розслідування в Акті за формою Н-5 викладено висновки комісії, зокрема, що нещасний випадок стався з вини позивача внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху та швидкості руху, і відповідно, посилаючись на п. 5 ст. 16 Порядку (нереабілітуючі підстави), комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 не пов`язано з виробництвом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування недійсності Акту від 21.05.2018 року позивачем не надано. Відтак правові підстави для визнання даного Акту недійсним та його скасування відсутні. Як відсутні і правові підстави для визнання нещасного випадку, що стався з позивачем 29.01.2018 року, таким, що пов`язаний з виробництвом, та зобов`язання відповідача скласти Акт за формою Н-5 та за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Райське джерело» про визнання недійсним та скасування акту від 21.05.2019 року за формою Н-5, визнання нещасного випадку, що стався 29.01.2018 року, таким, що пов`язаний з виробництвом та зобов`язання скласти акт за формою Н-5 за формою Н-1 про те, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, необхідно відмовити.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, а відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про охорону праці», Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року за № 1112, ст. 171 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 133-141, 263-265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Райське джерело», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, про визнання недійсним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Райське джерело», вул. Предславинська, буд. 34-Б, м. Київ, 03150, .

Третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, просп. Перемоги, буд. 92/2, м. Київ, 03062, .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 17.01.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко