Справа № 643/2100/21
Провадження № 2/643/2816/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 р. м.Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Абдуллаєвої А.М., представника позивача Калінчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: П`ята Харківська міська Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його донька ОСОБА_2 в м. Нешер, Держава Ізраїль.

Після смерті доньки залишилась спадщина на 1/5 частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .

28.01.2021 р. позивач звернувся до П`ятої Харківської міської Державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/5 частину спірної квартири після смерті його дочки.

Постановою від 02.02.2020 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та визнання права власності на спадкове майно.

Згідно законодавства Держави Ізраїль позивачу необхідно було б отримувати спадщину за місцем смерті доньки, але враховуючи, що позивач є людиною похилого віку і на сьогоднішній день йому 90 років, можливості як фізичної так і фінансової отримати спадщину в Державі Ізраїль не має та не мав взагалі.

Крім того, у відповідності до законодавства України, Конвенції про міжнародну правову допомогу між Україною та Ізраїлем законодавством не закріплено. А тому, позивач змушений звернутися до Московського районного суду м. Харкова за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна, частини квартири АДРЕСА_3 .

Позивач також зазначає, що він зареєстрований та фактично проживає, починаючи з 19.10.1977 року, за адресою: АДРЕСА_2 , саме де знаходиться спадкове майно, а так як він є людиною похилого віку та юридично необізнаною, то вважав, що реєстрація в спадковій квартирі, починаючи з 1977 року, де він і проживає весь час, є підставою для вступу у права спадкування автоматично без звернення до нотаріальної контори. Про порушення своїх прав він дізнався лише після консультації у свого адвоката на початку 2021 року, який запропонував спочатку йому звернутися до нотаріальної контори. І лише після отримання у нотаріуса 02.02.2020 р. постанови про відмову у вчинені реєстрації права власності на спадкове майно, де йому також було роз`яснено про необхідність звернення до суду із відповідним позовом, він подав позовну заяву до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача Харківської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника із ухваленням рішення згідно чинного законодавства України.

Від третьої особи надійшла заява про проведення судових засідань за відсутності представника нотаріальної контори.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_3 та члени його сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 по 1/5 частині кожний мають на праві спільної часткової власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с.17)

Батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №635, здійснений Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.(а.с.14)

З свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_7 06.07.1996 р. уклала шлюб з ОСОБА_8 , прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_9 », що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.15,16)

Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1739, здійснений Бюро ЗАГС Дзержинського району м.Харкова (а.с.28)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №9230, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.25)

ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №2701, здійсненим Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану (а.с.27)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дочка позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Нешер, Держава Ізраїль, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відповідно до п.30 Закону про реєстрацію населення 1965 р. в Міністерстві закордонних справ м Єрусалим., яке апостильоване 26.02.2020 р. Міністерством внутрішніх справ, Управлінням у справах населення та міграції країни Ізраїль та посвідчений Міністерством закордонних справ країни Ізраїль (а.с.9-13)

Після смерті доньки позивача - ОСОБА_2 залишилась спадщина у виді 1/5 частини квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.04.1999 р. № НОМЕР_1 , технічним паспортом та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 28.01.2021 р.(а.с.17-21).

ОСОБА_1 звернувся до П`ятої Харківської міської Державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину після смерті дочки ОСОБА_2 .

Постановою П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 02.02.2020 р. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що не можливо встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, що прийняли спадщини та факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті своєї дочки ОСОБА_2 .

Судом в судовому засіданні було допитано сина позивача ОСОБА_3 , претензій щодо спадщини, зазначеної у позові, він не має та надав до суду відповідну посвідчену нотаріальну заяву. В судовому засіданні свідок підтвердив, що його батько безперервно проживає у спірній квартирі з 1977 року і про необхідність звернення до нотаріальної контори дізнався лише в той час, коли отримав відповідну консультацію у адвоката, до того ж часу він вважав достатнім, що він прийняв спадщину, так як проживав у спірному житлі, був в ньому зареєстрований і фактично прийняв спадкове майно. Також свідок підтвердив, що після смерті ОСОБА_2 не залишилося інших спадкоємців, так як чоловік її помер ще за її життя, дітей у них не було.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїм прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю.

Оскільки, спірна квартира була приватизована п`ятьма особами, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 23 квітня 1999 р. Управлінням комунального майна та приватизацій Центрального відділу приватизації державного житлового фонду за реєстровим №29155, тому на кожного співвласника приходиться по 1/5 частині.

До спірних правовідносин слід застосовувати норми права, передбачені ЗУ «Про міжнародне приватне право» так як спірні правовідносини відносяться до сфери приватноправових відносин з іноземним елементом та відповідно до ст. 2 цей Закон застосовується до таких питань як:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом;

4) виконання судових доручень;

Відповідно до ст. 4 даного закону право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Правила цього Закону про визначення права, що підлягає застосуванню судом, поширюються на інші органи, які мають повноваження вирішувати питання про право, що підлягає застосуванню.

Визначення права, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин на підставі колізійних норм, не здійснюється, якщо міжнародним договором України передбачено застосування до відповідних відносин матеріально-правових норм.

Так як між державою Україна та державою Ізраїль не існує міжнародних договорів, які б регулювали спірні правовідносини, то відповідно, слід застосовувати ст. 71 ЗУ «Про міжнародне право», якою передбачено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1.12 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Таким чином, до спірних правовідносин поряд із положеннями ЗУ "Про міжнародне право" застосовуються також положення статті 1269 ЦК України згідно з якими, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За наявними у справі доказами суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він є людиною похилого віку (90 років), юридично не досвідченою та не мав можливості за даних обстаин та наявності колізійних норм права вітчизняного та закордонного законодавства своєчасно звернутися до відповідного нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, та враховуючи той факт, що він проживав у квартирі, де має більшу частку на праві власності, все своє життя, та добросовісно вважав, що прийняв спадщину так як не тільки проживав у спірній квартирі, але й був зареєстрований за даною адресою, то є підстави для поновлення строку для прийняття спадщини та визнання за ним права власності на спадкове майно.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Харківська міська рада, , місце знаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7.

Третя особа: П`ята Харківська міська Державна нотаріальна контора, , місце знаходження: 61146, м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г.

Суддя: Я.М. Горбунова