РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2021 рокуСправа №451/1436/20
Провадження № 2/451/332/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1436/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що 15 лютого 1957 року одружилися їхні батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що, вказано у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 9. ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Криве Радехівського району Львівської області помирає ОСОБА_3 . У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Криве Радехівського району померла ОСОБА_5 . Оскільки, після смерті ОСОБА_5 залишилася спадкова маса, а заповіт спадкодавцем не складався, мало місце спадкування майна померлого за законом. У склад спадкового майна, окрім іншого, увійшли земельні ділянки загальною площею 3.1728 га, які зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ № 033687, виданому 15 березня 2000 року, оригінал якого було втрачено спадкодавцем ще за життя. Згідно відомостей, викладених у довідці Кривецького старостинського округу № 134 від 22.07.2020 року, на момент смерті померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із нею в АДРЕСА_1 , були зареєстровані і проживали: син - ОСОБА_1 (позивач у справі), син - ОСОБА_2 (відповідач у справі) та інші члени сім`ї. Після звернення позивача у органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінал Державного акта, серії ІІ-ЛВ № 033687 був втрачений мамою ще за життя. Окрім цього, як пояснив нотаріус, було пропущено строк для прийняття спадщини і вагомих причин для його поновлення немає. За таких обставин, більш дієвих заходів для забезпечення реалізації майнових прав позивача, окрім як звернення до суду, немає. Інших претендентів на спадкову масу з числа спадкоємців окрім брата позивача ОСОБА_2 немає. Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки загальною площею 3.1728 га, що складаються із трьох земельних ділянок площами 0,1114 га, 0,0739 га та 2,9875 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ № 033687, виданого 15.03.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6).

У судове засідання позивач з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просить задовольнити (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.36).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 29 липня 2014 року (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 07.04.2017 року Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.17).

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, серії НОМЕР_4 , виданим 25 жовтня 1971 року, свідоцтвом про народження відповідача, серії НОМЕР_5 , виданим 10 квітня 1974 року (а.с.10,14).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 15 лютого 1957 року, про що, вказано у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 9 (а.с.20).

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії IІ-ЛВ №033687, виданого 15.03.2000 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ІХ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 24 грудня 1999 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6721, вбачається, що земельна ділянка, площею 3,1728 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_5 (а.с.21).

Згідно довідки №134 від 22.07.2020 року виданої Кривецьким старостинським округом Радехівської міської ради Львівської області, на день смерті померлої ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з нею в АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали слідуючі особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 невістка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 внук. Від імені померлої ОСОБА_5 заповіт по Кривецькій сільській раді не посвідчувався (а.с.23).

Відповідно до заяви від 14 серпня 2020 року посвідченої в.о. старости Кривецького старостинського округу Мох С.В., ОСОБА_2 відмовився від своїх спадкових прав в користь брата ОСОБА_1 (а.с.24).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки загальною площею 3.1728 га, що складаються із трьох земельних ділянок площами 0,1114 га, 0,0739 га та 2,9875 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ № 033687, виданого 15.03.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителя с. Криве Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя с. Криве Радехівського району Львівської області, судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 20 вересня 2021 року.