Справа № 333/3674/21
Провадження №2/333/2814/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року ОСОБА_3 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувла з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в період з 13.10.2018 року по 15.10.2020 року. Від шлюбу сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_4 залишився проживати з ОСОБА_3 . При розірванні шлюбу позивач та ОСОБА_2 домовились, що останній в добровільній формі буде сплачувати аліменти на утримання дитини та ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. Відповідач сплачував кошти на утримання дитини та ОСОБА_3 , але у розмірі, недостатньому для забезпечення дитини необхідними речами. З цих підстав, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останнім трирічного віку та її дохід складається лише з соціальної допомоги, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що він хоч і офіційно працевлаштований та розмір його заробітної плати не дозволить виконати рішення суду в цій частині.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2020 року встановлено, що 13.10.2018 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб.

Зазначеним рішенням суду шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Рішення набуло законної сили 17.11.2020 року (а.с. 10-13).

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Від шлюбу сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.07.2019 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №663 (а.с. 9).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із змісту позовної заяви слідує, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 07.06.2021 року №251р про встановлення ОСОБА_2 порядку побачень з дитиною ОСОБА_6 , 2019 року народження (а.с. 67) та вказана обставина не заперечувалась відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Згідно п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років з 1 липня 2021 року складає 2 013 гривен.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має нормальний стан здоров`я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду в цій частині, останнім надано не було.

У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, при розгляді справи по суті судом враховано, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований в ФОП ОСОБА_7 на посаді механіка, що підтверджується трудовою книжкою від 23.06.2021 року серії НОМЕР_2 (а.с. 69-70), довідкою про доходи від 04.08.2021 року (а.с. 66), довідкою про працевлаштування від 04.08.2021 року (а.с. 65) та відомостями про трудові відносини від 07.07.2021 року (а.с. 91-93).

При цьому, судом не приймаються до уваги надані відповідачем, як докази про отримання ОСОБА_2 офіційного доходу, відомості про нарахування заробітної плати (доходи, грошового забезпечення) застрахованим особам від 07.07.2021 року (а.с. 94-95), податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 07.07.2021 року (96-97), відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору від 07.07.2021 року (98-100), платником за якими є ОСОБА_8 , оскільки зазначені письмові докази не містять даних працевлаштованої особи.

При розгляді справи судом враховано, що ОСОБА_2 добровільно надавав матеріальну допомогу утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що у своїй позовній заяві зазначає ОСОБА_3 та підтверджується долученими до матеріалів справи сторонами, а саме: квитанціями від 23.06.2020 року на суму 990,02 грн. (а.с. 18, 83), від 29.06.2020 року на сума 1 000 грн. (а.с. 19, 81), від 12.07.2020 року на суму 804,02 грн. (а.с. 20), від 20.07.2020 року на суму 990,02 грн. (а.с. 21, 85), 01.08.2020 року на суму 990,02 грн. (а.с. 22, 72), від 10.08.2020 року на суму від 495,51 грн. (а.с. 25, 72), 18.08.2020 року на суму 694,51 грн. (а.с. 26, 72), від 28.08.2020 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 23), від 04.09.2020 року на суму 1 000 грн. (а.с. 80), від 06.09.2020 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 24), від 13.09.2020 року на суму 993,01 грн. (а.с. 27), від 13.09.2020 року на суму 804,02 грн. (а.с. 72), від 13.09.2020 року на суму 998 грн., на суму 1 005,03 грн. (а.с. 73), від 23.09.2020 року на суму 495,51 грн. (а.с. 28, 73), 06.10.2021 року на суму 993,01 грн. (а.с. 29, 74), від 17.10.2020 року на суму 998 грн. (а.с. 30), від 19.10.2020 року на суму 500 грн. (а.с. 80), від 26.10.2020 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 31), від 02.11.2020 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 32), від 05.01.2021 року на суму 4 020,10 грн. (а.с. 33), від 11.01.2021 року на суму 4 020,10 грн. (а.с. 34, 75), на суму 1 005,03 грн., на суму 1 005,03 грн. (а.с. 74), від 01.02.2021 року на суму 3 015,08 грн. (а.с. 35), від 07.02.2021 року на суму 2 010,05 грн. (а.с. 36), від 16.02.2021 року на суму 2 010,05 грн. (а.с. 37), 02.03.2021 року на суму 4 020,10 грн. (а.с. 38, 76), на суму 2 010,05 грн., на суму 3 015,08 грн. (а.с. 75), на суму 2 010,05 грн. (а.с. 76), від 17.03.2021 року на суму 2 010,05 грн. (а.с. 39), від 30.03.2021 року на суму 2 000 грн. (а.с. 40), від 03.05.2021 року на суму 2 010,05 грн., на суму 2 000 грн. (а.с. 76), на суму 1 000 грн., на суму 1 005,03 грн. (а.с. 77), від 16.05.2021 року на суму 1 000 грн. (а.с. 41), від 22.05.2021 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 42), від 29.05.2021 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 43), від 13.06.2021 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 77), від 01.08.2021 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 73), на суму 998 грн. (а.с. 74), на суму 4 020 грн. (а.с. 75), на суму 1 005,03 грн. (а.с. 77), на суму 1 000 грн., на суму 1 005,03 грн., на суму 1 005,03 грн. (а.с.78), від 03.08.2021 року на суму 1 005,03 грн. (а.с. 78), на суму 1 005,03 грн., на суму 1 005,03 грн., на суму 1 005,03 грн. (а.с. 79).

При цьому, судом не приймаються до уваги надані ОСОБА_2 чеки про придбання лікарських засобів від 30.05.2021 року на суму 473 грн. та від 03.08.2021 року на суму 355 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні медичні документи, що підтверджують факт призначення неповнолітньому ОСОБА_4 придбаних ліків.

Також, судом відхиляються надані відповідачем квитанція з магазину «Мида» на суму 243 грн. (а.с. 80), накладна №755 на суму 1 154 грн. (а.с. 87), накладна від 09.05.2021 року №743 на суму 952 грн. (а.с. 90), як доказ придбання ОСОБА_2 одягу та взуття для неповнолітнього сина, оскільки зазначені докази не містять відомостей про особу покупця та особи, якій предмети купуються.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.05.2021 року, оскільки, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, ч. 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування своїх заперечень у задоволенні позову в цій частині ОСОБА_2 зазначив, що його заробітна плата складає 6 000 грн., у зв`язку з чим останній не має матеріальної можливості виконати рішення суду в цій частині.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 працює на посаді механіка в ФОП ОСОБА_8 та отримує заробітну плату, розмір якої в червні 2021 року склав 1 500 грн., в липні 2021 року 6 000 грн.

Зазначена обставина підтверджується довідкою про доходи від 04.08.2021 року (а.с. 66).

Інших доказів, що підтверджують відсутність у відповідача інших додаткових доходів, матеріали справи не містять та ОСОБА_2 не надано.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_3 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку та отримує соціальну допомогу на утримання останнього.

Доказів протилежного матеріали справи №333/3674/21, станом на час її розгляду, не містять та сторонами не надано.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліментів на її утримання у твердій грошовій суму в розмірі 2 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з 31.05.2021 року

Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Крім того, позивачем ОСОБА_3 заявлено про стягнення з ОСОБА_2 на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Розглянувши заявлені позивачем зазначені вище вимоги, заслухавши думку відповідача, який заперечував проти стягнення з нього понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, ОСОБА_3 долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 19.05.2021 року №49, укладеного між нею та адвокатом Насоновою М.С. (а.с. 14), додаткову угоду від 27.05.2021 року №1 до договору про надання правничої допомоги від 19.05.2021 року №49 (а.с. 15), квитанцію від 27.05.2021 року №0.0..1 про сплату позивачем на користь адвоката Насонової М.С. послуг по наданню правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. (а.с. 16).

Розглянувши зазначені вище документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18, який відповідно до статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

З огляду на викладене , суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 134, 141, 257, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 ( дві тисячі п`ятсот) грн. до досягнення дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 31.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 16.09.2021 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова