Ухвала

15 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 608/2433/19

провадження № 61-8536ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Чортківської міської ради Тернопільської області на постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Чортківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року Чортківська міська рада Тернопільської області звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: роз`яснено заявнику про необхідність надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені підстави касаційного оскарження судового рішення, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2021 року продовжено Чортківській міській раді Тернопільської області строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року продовжено Чортківській міській раді Тернопільської області строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: роз`яснено заявнику про необхідність надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені підстави касаційного оскарження судового рішення, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.

Ухвала Верховного Суду від 29 липня 2021 року обґрунтовувалась тим, що як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник у поданій касаційній скарзі посилався на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні) та зазначав, що у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 644/3563/16-ц (провадження № 61-1018св17), від 08 листопада 2018 року у справі № 725/2980/16-ц(провадження № 61-27588св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 463/1328/18(провадження № 61-11811св19) встановлені судами правовідносини не є подібними тим, які виникли у цій справі, та не можуть слугувати практикою вищої судової інстанції. Верховним Судом роз`яснювалося заявнику, що він не надав вмотивованого обґрунтування необхідності відступлення від висновків, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі згідно з пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також, як на підставу касаційного оскарження рішення заявник у поданій касаційній скарзі посилався на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку), зокрема, суд апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18. Верховним Судом роз`яснювалося заявнику, що такі доводи по своїй суті зводяться до оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження та можуть включатися до касаційної скарги на судове рішення, яким спір вирішено по суті, та будуть перевірені судом під час касаційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції.

Крім того, у поданій касаційній скарзі як на підставу для оскарження судового рішення заявник посилався на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частина третя статті 411 ЦПК України). Верховним Судом роз`яснювалося заявнику, що застосування для касаційного оскарження судового рішення підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, можливе лише одночасно із однією з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте у поданій касаційній скарзі заявник не навів належного обґрунтування вказаних підстав касаційного оскарження.

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: уточнена редакція касаційної скарги, у якій заявник зазначає такі ж підстави касаційного оскарження як і у попередній редакції касаційної скарги, а саме:

1) необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 644/3563/16-ц (провадження № 61-1018св17), від 08 листопада 2018 року у справі № 725/2980/16-ц (провадження № 61-27588св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 463/1328/18(провадження № 61-11811св19);

2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18;

3) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частина третя статті 411 ЦПК України);

Зі змісту направленої на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 липня 2021 року уточненої редакції касаційної скарги є очевидним, що уточнена редакція касаційної скарги на сторінках із 1 по 12 слово у слово повторює редакцію касаційної скарги від 19 липня 2021 року.

Верховний Суд, залишаючи двічі без руху касаційну скаргу заявнику з метою надання можливості усунути недоліки, вказував на те, що коректне зазначення заявником підстав касаційного оскарження та їх належне обґрунтування є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Заявником не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 29 липня 2021 року та у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в уточненій редакції касаційної скарги не наведено належне обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Верховним Судом тричі залишалася касаційна скарга Чортківської міської ради Тернопільської області без руху із зазначенням відповідних підстав та наданням строку на усунення недоліків касаційної скарги, проте заявником не усунуто недоліків касаційної скарги, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Чортківської міської ради Тернопільської області на постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Чортківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом виселення, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак