Справа № 953/4459/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2021 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
при секретарі Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стець М.Л. на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-
22.03.2021 року через канцелярію суду від представника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) надійшов відзив на скаргу, в якому вони просили відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування скарги зазначили, що скаржником пропущено строк для оскарження рішень виконавця майже на 2 місяці. Вказали, що відповідно до ст.ст.50,51,61,62 ЗУ «Про виконавче провадження» примусова реалізація майна за рішенням суду (виконавчим написом) з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду (виконавчого напису), а отже, згода органу опіки та піклування на реалізацію квартир з аукціону в процесі виконання рішення суду не потрібна.
09.08.2021 року від представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшли письмові пояснення в яких представник зазначив, що 22.12.2018 року до Департаменту з метою отримання дозволу звертались державні виконавці відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Харківській області. Розглянувши запит державного виконавця стосовно надання дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_3 , де право користування має малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради повідомив, що дане питання було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР. Вказали, що реалізація квартири АДРЕСА_3 приведе до порушення житлових умов малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради як представник органу опіки та піклування заперечує проти реалізації вказаної квартири. Також, 24.11.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Департаменту за дозволом на вчинення правочину-договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.12.2020 року за №716, дозволено ОСОБА_3 укласти з ОСОБА_2 договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 , де зареєстрована малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за умови збереження прав дитини на вищевказане житло.
В судове засідання представник заявника адвокат Стець М.Л., не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути її без участі скаржника на підставі наявних в справі матеріалів, та задовольнити в повному обсязі.
Від представника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) надійшла заява, в якій вони просили справу розглянути за їх відсутності.
Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгяду справи був повідомлений належним чином.
Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, з врахуванням пояснень.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
ОСОБА_2 та його представник адвокат Нелюба С.А в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином, у поданому клопотанні просили закрити провадження у справі.
Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Із матеріалів справи вбачається, що 18.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав у позику грошові кошти в розмірі 120 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 18.07.2015 року.
Також, 25.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав у позику грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 25.03.2017 року. Позичальник грошових коштів не повернув.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 року по справі №640/7558/17 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 , та стягнуто з ОСОБА_3 борг за вищевказаними договорами позики в розмірі 3 955 448 (три мільйони дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сорок вісім) гривень 85 коп., вказане рішення було залишено без змін постановою Верховного суду України від 03.06.2020 року.

На виконання вказаного рішення суду приватним виконавцем ХВО Близнюковим Ю.В. було відкрито виконавче провадження №64021365, в рамках якого було арештовано належну боржникові квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, через реєстрацію у вказаній квартирі неповнолітніх осіб, арештоване майно на реалізацію приватним виконавцем не передавалось.

Також, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2018 року по справі №640/20199/17 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 13000000,00 грн., що є еквівалентом 500000,00 доларів США. За змістом вказаного рішення ОСОБА_2 надав у позику ОСОБА_3 500000,00 доларів США.

На виконання вказаного рішення суду приватним виконавцем виконавчого округу Х/о Петренко Д.О. було відкрито ВП №63394662.

Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження № 64077080 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_3 код РНОКПП НОМЕР_1 , до складу ЗВП № 64077080 входять 6 виконавчих проваджень на суму, що підлягає стягненню 18 279 669,91 грн., а саме:

АСВП № 63394662 з виконання виконавчого листа № 640/20199/17, виданий 08.05.2018 року Київським районний судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 13 000 000,00 грн.;

АСВП № 64021505 з виконання виконавчого листа № 640/7558/17, виданий 28.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 16 000,00 грн.;

АСВП № 64021365 з виконання виконавчого листа № 640/7558/17, виданий 28.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 3 955 448,85 грн.;

АСВП № 64021218 з виконання виконавчого листа № 640/7558/17, виданий 28.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 8 000,00 грн.;

АСВП № 63394283 з виконання постанови № 56438721, виданої 22.10.2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_3 на користь Держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчого збору в розмірі 1 300 000,00 грн.;

АСВП № 63394101 з виконання постанови № 56438721, виданої 22.10.2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_3 на користь Держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) витрати виконавчого провадження в розмірі 221,06 грн.

29.10.2020 року виконавче провадження №63394662 було передано до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків).

29.10.2020 року державний виконавець звернувся до Департаменту у справах дітей Харківської міської ради з вимогою про надання згоди на реалізацію квартири, загальною площею 145 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 63394662, винесеною 11.01.2021 року заступником начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В`юнником К. С., ВП № 63394662, ВП № 64021218, ВП №64021365, ВП № 64021505 об`єднані у ЗВП № 64077080.

Постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 63394283, винесеною 10.03.2021 року заступником начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В`юнником К. С., якою виконавче провадження ВП №63394283 приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 64077080.

Постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 63394101, винесеною 10.03.2021 заступником начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В`юнником К. С., якою виконавче провадження ВП №63394101 приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 64077080.

19.11.2020 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) В`юнником К.С. було описано та арештовано вказану квартиру.

Відповідно до звіту ТОВ «Центр Експерт ІІ» від 02.12.2020 року вартість квартири загальною площею 145 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 становить 9 110 098,00 грн. Вказану квартиру було передано на реалізацію ДП «Сетам».

14.12.2020 року було призначено проведення аукціону 13.01.2021 року з лоту № 458234 щодо реалізації вказаної квартири з початковою вартістю в 9 110 098.00 грн. Торги не відбулися в зв`язку з відсутністю учасників.

13.01.2021 року було призначено проведення аукціону 12.02.2021 року з лоту №462829 щодо реалізації вказаної квартири з початковою вартістю в 7 743 583.30 грн. Торги не відбулися в зв`язку з відсутністю учасників.

12.02.2021 року було призначено проведення аукціону 15.03.2021 року з лоту №466827 щодо реалізації вказаної квартири з початковою вартістю в 6 377 068.60 грн.

В матеріалах виконавчого провадження міститься довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.10.2020 року, відповідно до якої у вказаній квартирі зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження міститься витяг з Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.12.2020 року за №716, відповідно до якого органом опіки та піклування погоджено укладення договору купівлі продажу щодо квартири, загальною площею 145 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім того, згідно висновків постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження ЗВП № 64077080 від 12.03.2021 року, винесеної заступником начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розумним Сергієм Михайловичем, яка сторонами виконавчого провадження не оскаржена і є чинною встановлено наступне.

За результатами здійсненої перевірки законності зведеного виконавчого провадження ЗВП № 64077080 встановлено порушення з боку заступника начальника Київського відділу державної виконавчої слуби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В`юнника Костянтина Сергійовича в т.ч.:

- в порушення ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження №64021218 від 30.12.2020, ВП №64021505 від 30.12.2020,ВП№64021365 від 30.12.2020 не направлені на адресу боржника рекомендованим відправленням,

- в порушення вимог п. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконані виконавчі дії вчинені пізніше граничного строку, визначеного цим законом,

- в порушення вимог ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» -не вжито передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі,

- порушення ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 1 розд. ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення державним виконавцем не в повному обсязі проведено, у встановлені Законом строки, перевірка майнового стану боржника у рамках зведеного виконавчого провадження № 64077080, а саме, не надіслані запити до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна, а саме: не направлено запити до Держпродспоживслужби, Управління споживчого ринку Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку ХМР, Державної служби морського та річкового транспорту України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, інших установ, що реєструють право власності щодо отримання інформації про майновий стан боржника.

- в порушення вимог ч. 2, 5, 7 ст. 48, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не дотримано вимог чинного законодавства щодо черговості звернення стягнення на майно боржника. У матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо перевірки виконавцем наявності/відсутності коштів боржника у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, також відсутні відомості щодо перевірки державним виконавцем наявності належного боржнику на праві власності рухомого майна.

- в порушення вимог п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не вирішено питання щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення дожитла боржника,

- в порушення вимог п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не вирішено питання щодо застосування до боржника примусового приводу,

- в порушення вимог п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не вжито заходів щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника- фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням,

-в порушення вимог п.14 р.І Інструкції з організації примусового виконання рішень, та затверджена наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012-невчасно винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень в зведене провадження та постанови про приєднання ВП до зведеного ВП,

-в порушення вимог п.2 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, до Системи не внесено відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, зокрема передачу майна на реалізацію, результати торгів, а також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Реалізація арештованого майна проводиться на підставі "Порядку реалізації арештованого майна", затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року. Зокрема, в п.28 Інструкції зазначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Також, відповідно до Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст..57 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз.3-16 п.2 цього розділу.

Згідност.57Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Відповідно до ч. 5ст.57Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленої виконавцем.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державним виконавцем проведено всі необхідні дії щодо вжиття заходів по примусовому виконанню виконавчих документів, що підтверджено висновком за результатами перевірки законності виконавчого провадження від 12.03.2021 року.

Стосовно доводів скаржника в частині того, що в порушення вимог закону, щодо необхідності отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування мають діти, державним виконавцем без отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування передано Державному підприємству «Сетам» на реалізацію квартиру по АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень) визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Відповідно ст.ст.17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.12.2020 року за №716, органом опіки та піклування погоджено укладення договору купівлі продажу щодо квартири, загальною площею 145 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано на укладення угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за умови збереження прав дитини на вищевказане житло.

Однак, суд звертає увагу на те, що дозвіл органу опіки та піклування на укладення договору купівлі продажу квартири від 01.12.2020 року, наданий за умови збереження прав дитини на вищевказане житло, а реалізація спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призведе до порушення її прав та законних інтересів.

Крім того державним виконавцем в порушення вимог ч. 2, 5, 7 ст. 48, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», не дотримано вимог чинного законодавства щодо черговості звернення стягнення на майно боржника. У матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо перевірки виконавцем наявності/відсутності коштів боржника у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, також відсутні відомості щодо перевірки державним виконавцем наявності належного боржнику на праві власності рухомого майна, що також встановлено постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 12.03.2021 року.

Таким чином, передаючи квартиру АДРЕСА_3 , маючи відомості про реєстрацію у вказаній квартирі неповнолітньою особи, державний виконавець порушив вищевказані норми закону, та вийшов за межі своїх повноважень, що може призвести до порушення прав неповнолітньої особи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, передачу на реалізацію арештованого майна, а саме квартири, право на користування якою має неповнолітня особа, без належного дозволу органу опіки та піклування, порушення державним виконавцем вимог щодо черговості звернення стягнення на майно боржника, суд приходить до висновку про передчасність реалізації вказаної квартири, і вважає дії державного виконавця з передачі її на реалізацію такими, що не відповідають вимогам закону, відповідно вважає, що вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню.

В той же час вимоги щодо скасування заявки на реалізацію майна, суд відхиляє, оскільки заявка не є самостійною дією, яка підлягає оскарженню і охоплюється діями державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та є передчасною.

Суд не погоджується з доводами державного виконавця та адвоката Нелюба С.А. в частині того, що вказана скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дії, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 5 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Як вбачається зі скарги, предметом даного спору є дії та рішення державного виконавця по виконанню судових рішень Київського районного суду м. Харкова, прийнятого в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Законом встановлений порядок оскарження дій або бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання рішень у цивільних справах.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, яким було постановлено рішення, на підставі якого винесено оскаржувані постанови.

Згідност.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законом встановлений інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні ними рішень ухвалених згідно з ЦПК України, на підставі виконавчого документу, виданого загальним судом, при зверненні до суду сторони відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників, в зв`язку з чим вказана скарга не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене,керуючись ст.ст.258-261,352-353,447-448,450-451ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стець М.Л. задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_3 в межах виконавчих проваджень №64021365, №63394662, зведеного виконавчого провадження №64077080.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в цей же строк з дня вручення йому копії рішення (ухвали).

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :