Справа № 196/656/21
№ провадження 2/196/567/2021
17 вересня 2021 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Прекурат А.В.
секретаря судового засідання Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що 13 листопада 2019 року він надав ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 3000 (три) тисячі доларів США з терміном повернення до 30 квітня 2021 року, про що відповідачем була складена відповідна розписка.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Повторно надала суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з неможливістю бути присутньою у вказаному засіданні, оскільки буде перебувати в м.Дніпро на робочому місці. Проте, жодних доказів , які би підтверджували зазначені обставини, суду не надала, а тому, на думку суду, відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відзив на позов не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у позику 3000 (три тисячі) доларів США грн. з терміном повернення до 30 квітня 2021 року, про що відповідачем була складена відповідна розписка (а.с. 7).
Після закінчення строку виконання зобов`язання відповідач борг не повернула.
Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 , крім переданих відповідачу 3000 (трьох тисяч) доларів США основного боргу за договором позики, просив стягнути на свою користь 359,53 доларів США процентів за користування позикою на підставі ч.1 ст.1048 ЦК України.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (частини перша та друга статті 1047 ЦК України).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми (постанова Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63цс13).
Отже, між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 склалися позикові відносини (боргові зобов`язання), що підтверджується розпискою, яка в силу вимог частини другої статті 1047 ЦК України підтверджує як факт отримання коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти до 30 квітня 2021 року.
Оскільки у визначений у договорі строк кошти позивачу повернуті не були, суд дійшов висновку, що на користь позивача із відповідача належить стягнути за договором позики від 13 листопада 2019 року суму такої позики у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У зв`язку з тим, що умовами договору позики розмір процентів не передбачено, позивач, здійснюючи розрахунок суми відповідних процентів, що підлягає стягненню з позичальника, виходив із облікової ставки НБУ.
Отже, проценти за договором позики, оформленої розпискою від 13 листопада 2019 року на суму 3000 (три тисячі ) доларів США складають - 359,53 доларів США.
Загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики, оформленої розпискою від 13 листопада 2019 року на суму 3000 (три тисячі) доларів США складає 3359,53 доларів США, з яких: 3000,00 доларів США - сума позики; 359,53 доларів США - процентів за користування позикою.
Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Виходячи зі змісту ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 932,27 грн.
На підставі ст.ст. 202, 526, 527, 530, 1046-1049 ЦК України та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 89, 141, 259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати по справі в розмірі 932,27 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Прекурат