Справа № 359/9199/20
Провадження № 2/359/1216/2021
22 червня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредит-Експерт» до ОСОБА_1 про стягнення боргу -
Ухвалою від 12.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження ( а.с. 24).
У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача Кравченка О.А. надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити ( а.с. 26, 32).
Відповідач у призначені судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не відомо, відзив та інші клопотання також до суду не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
За змістом ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У судовому засіданні встановлено, що 29.05.2020 між Кредитною спілкою «Кредит-Експерт» в особі директора Фастівського відділення КС «Кредит-Експерт» Шевчук Т.А., що діє на підставі довіреності від 01.03.2018, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко О.Л., та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № К-004/0214/08/20, відповідно до якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 10 576 гривень, як зазначено в договорі, на інші потреби, на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом відповідно до погодженого графіку повернення платежів (а. с. 4-5).
Відповідно до п. 3.2., 3.2.1. Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування кредитом починаючи з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дати закінчення строку кредитування, зазначеної в п. 10.1 Договору, але не пізніше дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування процентів здійснюється за кожен день користування кредитом з розрахунку 0,208219178 % (що становить сімдесят шість процента річних) на залишок суми кредиту за умови відсутності у позичальника простроченої заборгованості з виплати основної суми кредиту, вказаної в п. 1 Графіка платежів.
Згідно п. 10.1. Кредитного договору, кредит надається строком на 18 місяців від дати отримання позичальником кредиту та діє до 29.11.2021.
Пунктом 5.1.9 Кредитного договору позичальник, також зобов`язаний: в разі невиконання/неналежного виконання Позивальником умов Договору, що обумовило звернення Кредитодавця до суду з позовом про стягнення з Позичальника боргу відповідно до умов Договору чи здійснення стягнення боргу в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, відшкодувати Кредитодавцю понесені ним збитки, пов`язані з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості за договором. Зазначені витрати відповідно до абз.1) ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.При цьому сторони погодили, що сума витрат, пов`язаних з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості за договором, дорівнює одному розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб станом на дату подачі заяви.
З видаткового касового ордеру від 29.05.2020 вбачається, що відповідач отримала кредит згідно Договору № К-004/0214/08/20 в сумі 10 576 гривень (а. с. 8).
Відповідач, отримавши позов, будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які ці обставини підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Враховуючи, що розмір заборгованості підтверджено уповноваженою кредитною спілкою особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачами не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині сплачених на погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, у суду відсутні.
Правильність нарахування відсотків відповідно до визначеною умовами договору ставки, судом перевірено та сумнівів не викликає.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині дострокового стягнення суми боргу за виданим кредитом та нарахованими відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В частині стягнення нарахованого штрафу вимоги позивача задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Відповідно до п. 5.1.4. Кредитного договору позичальник зобов`язаний письмово повідомити кредитодавця про будь-які з обставин, що можуть вплинути на виконання ним своїх зобов`язань за цим договором не пізніше 10 робочих днів з моменту виникнення таких обставин, а саме : зміну місця реєстрації чи проживання, зміну місця роботи, зміну сімейного стану, втрату паспорта, одержання нового паспорта, отримання кредиту в іншій фінансовій установі. У разі не виконання умов п. 3.1. договору, а саме затримання сплати частини кредиту та/або процентів на 30 календарних днів, письмово повідомити кредитодавця протягом наступних 10 робочих днів про причину виникнення такої прострочки.
Згідно п. 7.5. Кредитного договору, за невиконання обов`язків визначених п. 5.1.4. Договору, позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 50 відсотків від суми кредиту зазначеної в п.1.1. договору.
Як стверджує позивач, відповідач отримавши кошти грубо порушив умови підписаного кредитного договору, не повідомив про причину невиконання та прострочення сплати, в зв`язку з чим нараховано штраф у розмірі 5288 гривень.
Проте такі вимоги суд вважає необґрунтованими та недоведеними, оскільки доказів на підтвердження правомірності нарахування штрафу, суду надано не було, в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2102 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 17.11.2020 ( а.с. 1), слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - стягнення штрафу в сумі 5288 гривень - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 02.07.2021.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів