Справа № 466/233/21
Провадження № 4-с/461/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Радченко В.Є.,

при секретарі Степанюк Ю.

з участю:

представника скаржника (боржника) Гаталяка М.Я.

представника Галицького ВДВС у м. Львові

Західного міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Львів) Лазуркевича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною відмову Галицького відділу ДВС м.Львова надати матеріали виконавчого провадження №55011859 для ознайомлення його представникові ОСОБА_2 та зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби м.Львова надати матеріали справи для ознайомлення представникові заявника ОСОБА_2 .

В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що у виконавчому провадженні №55011859 Галицьким відділом державної виконавчої служби м. Львова виконується рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/7613/16-п про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Галицького відділу ДВС м Львова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій зокрема просив надати матеріали справи для ознайомлення. Проте, державний виконавець Грабова ТМ. не визнає повноважень Гаталяка М.Я.,як представника ОСОБА_1 і, відповідно, не надає йому можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Вона детально обґрунтувала свою відмову в апеляційній скарзі на ухвалу Галицького районного суд м.Львова від 01.07.20. у справі №461/3633/20. 22 грудня 2020 року Галицький відділ ДВС м Львова скерував листа, у якому вказується, що особу ОСОБА_2 неможливо ідентифікувати. Вважає, що така відмова є незаконною. Просить задоволити скаргу.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав скаргу. Надав аналогічні пояснення викладеним у скарзі. Просив задоволити скаргу.

Представник Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Просив відмовити у задоволенні такої, оскільки така є безпідставна та необґрунтована.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №55011859 з виконання виконавчого листа №4666/8824/16-ц від 24.01.2017, виданого Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/4 всіх видів доходу , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

26.10.2017 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_4 з долученим оригіналом виконавчого документа №466/8824/16-ц про відкриття виконавчого провадження.

26.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам до виконання.

В матеріалах виконавчого провадження присутня заява від 25.02.2019 року про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №55011859, проте представником боржника не надано підтверджуючих документів на представлення інтересів боржника. До вказаної заяви долучено ордер № 105535 від 19.03.2018 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органі державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та обєктивності; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Частиною 1 ст.13 цього Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно стаття 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Відповідно до пункту 10 Розділу II Інструкції повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо);рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи вимоги вищевказаних норм не були дотриманні представником скаржника ОСОБА_2 при зверненні до Галицького ВДВС м.Львова.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом по відношенню до інших законів на стадії виконавчого провадження, відповідно повноваження адвоката в виконавчому провадженні повинні посвідчуватись документами переліченими в ч.4 ст.16 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин представник ОСОБА_1 не надавши до ордеру витягу з договору не підтвердив своїх повноважень на ознайомлення з виконавчим провадженням. Тому суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.ст.16 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 262, 354, 447-453 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Повний текст ухвали складений 20.09.2021 р.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий суддя В.Є.Радченко