Справа № 289/2055/20
Номер провадження 2/289/201/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Касянчука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості та неустойки зі сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування якої зазначила, що згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області та виконавчого листа від 10.03.2012 року № 620/715/2012 з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно.

В порушення вимог закону, відповідач вчасно аліменти не сплачував, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно з розрахунком заборгованості, зробленого ДВС, становить 171 460,22 грн., а тому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Також просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року в розмірі 29003,92 грн.

Ухвалою від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. Подали до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні зазначили, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті аліментів не відповідає дійсності. Державним виконавцем борг нараховано за період з 15.02.2012 року по грудень 2018 року в розмірі 171460,22 грн. В той же час, до грудня 2018 року відповідач проходив військову службу і з фінансового забезпечення військовослужбовця, за виконавчим листом, бухгалтерія військової частини регулярно відраховувала аліменти. До грудня 2018 року ним сплачено аліментів на загальну суму 98267,63 грн. З грудня 2018 року він аліменти не сплачує, оскільки не має фінансової можливості. Борг нарахований ДВС з грудня 2018 року вважає завищеним, оскільки обраховувався по середньому заробітку працівника для м.Києва і не враховує реальні доходи відповідача, який має постійне місце роботи.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Радомишльським районним судом Житомирської області 24.02.2012 року (справа № 620/715/2012) ухвалено рішення, відповідно до якого суд вирішив стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 його місячного заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно на кожну дитину відповідного віку починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до повноліття ОСОБА_3 , тобто з 15.02.2012 року по 30.12.2014 року, потім в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно на дитину починаючи з дня повноліття старшої дитини до повноліття меншої, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З Довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 34093408 від 07.12.2020 виданої Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що станом на 01.12.2020 року заборгованість по сплаті ОСОБА_2 аліментів на користь позивача становить 171460,22 грн. Розрахунок зроблений за період з 15.02.2012 року по 01.12.2020 року і не містить даних про сплату аліментів за жодний місяць вказаного періоду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив отримання даної довідки-розрахунку та вказав, що не звертався із скаргою до державного виконавця щодо невірно проведеного розрахунку суми боргу. Аліменти припинив сплачувати з часу звільнення з військової служби в листопаді 2018 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2021 № 620/545/1 ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині в період з 13.08.2012 по 09.11.2018 року (а.с. 139).

З довідки військової частини НОМЕР_1 № 620/622 від 26.05.2021 року вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 , за період з січня 2015 року по листопад 2018 року включно, сплатив аліментів на загальну суму 84151,78 грн. (а.с. 53).

З наданих військовою частиною НОМЕР_2 копій фіскальних чеків, згідно листа № 617/1043 від 20.07.2021, вбачається, що за період з листопада 2013 року по грудень 2014 року ОСОБА_2 сплатив аліментів на загальну суму 15764,48 грн. (а.с. 194-197).

Виконавче провадження з примусового виконання рішення Радомишльського районного суду щодо щомісячного стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів відкрито 05.09.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.. 12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом, що кореспондується з ч. 7 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір.

Частина 4 статті 194 Сімейного кодексу України визначає, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Враховуючи предмет позову та обставини справи, між сторонами наявний спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів, а тому борг підлягає стягненню в судовому порядку.

Суд вважає доведеним наявність заборгованості по сплаті аліментів за період з грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року, нарахований державним виконавцем, оскільки відповідачем він не оскаржувався, доказів невірного нарахування боргу відповідачем суду також не надано. Доказів постійного місця роботи із зазначенням отриманої заробітної плати відповідачем також не надано. Відповідач визнав несплату аліментів за вказаний період.

За період по грудень 2018 року стягнення аліментів здійснювалось з фінансового забезпечення військовослужбовця бухгалтерією військової частини і доказів не сплати аліментів та наявності боргу позивач не надав.

При вирішенні позовної вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини щодо стягнення пені регулюються ст.196 Сімейного кодексу України, частина 1 зазначеної статті передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Як встановлено судом з відзиву, відповідач обізнаний про стягнення з нього аліментів за рішенням суду, проте, після звільнення з військової служби (09.11.2018) свого батьківського обов`язку по утриманню дитини не виконував належним чином. Доказів, які б свідчили про відсутність його вини у несвоєчасному виконанні аліментних зобов`язань в цей період, відповідачем не надано, а тому суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року).

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (постанова КЦС ВС справа № 334/7702/16 від 15.01.2020).

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, зробленого у позовній заяві, не погоджується із наведеним розрахунком, оскільки позивачем не було дотримано вказаного вище порядку розрахунку пені (місячний розмір аліментів, взятий для розрахунку, не відповідає розміру аліментів, визначених судом до стягнення; кількість днів прострочення не відповідає фактичним обставинам справи) та вважає за необхідне провести власний розрахунок пені. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів обчислюється за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2020 року, включно, оскільки даний кінцевий термін визначила сама позивач, а суд не може вийти за межі заявлених вимог (ч.1 ст. 11 ЦПК України).
Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року та розрахунок заборгованості, наданий суду позивачем, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати за встановлений судом період виникнення заборгованості з грудня 2018 року по 01.12. 2020 року наступним чином:
З 01.01. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2361,75 грн. х 1% х 700 = 16532,25 грн.,
З 01.02. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2786,50 грн. х 1% х 669 = 18641,69грн.,
З 01.03. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2430,50 грн. х 1% х 641 = 15579,51 грн.,
З 01.04. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2453,00грн. х 1% х 610 = 14963,30 грн.,
З 01.05. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2596,75 грн. х 1% х 580 = 15061,15 грн.,
З 01.06. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2666,50грн. х 1% х 549= 14639,09 грн.,
З 01.07. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2694,00 грн. х 1% х 519 = 13981,86 грн.,
З 01.08. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2782,50 грн. х 1% х 488 = 13578,60 грн.,
З 01.09. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2891,75 грн. х 1% х 457 = 13215,30 грн.,
З 01.10. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2749,75 грн. х 1% х 427 = 11741,43 грн.,
З 01.11. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2791,50 грн. х 1% х 396 = 11054,34 грн.,
З 01.012. 2019 року до 01.12.2020 року включно: 2831,25 грн. х 1% х 366 = 10362,38 грн.,
Всього за 2019 рік - 169314,90 грн.
З 01.01. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2828,25грн. х 1% х 335 = 9474,64 грн.,
З 01.02. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 3314,75грн. х 1% х 304 = 10076,84 грн.,
З 01.03. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2816,75грн. х 1% х 275 = 7746,06 грн.,
З 01.04. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2794,25грн. х 1% х 244= 6817,97 грн.,
З 01.05. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2909,50грн. х 1% х 214 = 6226,33 грн.,
З 01.06. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2699,25грн. х 1% х 183 = 4939,63 грн.,
З 01.07. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2678,00грн. х 1% х 153 = 4097,34 грн.,
З 01.08. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2948,75грн. х 1% х 122 = 3597,48 грн.,
З 01.09. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2992,00грн. х 1% х 91 = 2722,72 грн.,
З 01.10. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 2950,75грн. х 1% х 61 = 1799,96 грн.,
З 01.11. 2020 року до 01.12.2020 року включно: 3027,25грн. х 1% х 30= 908,18 грн.,
Всього за 2020 рік 58407,15 грн.
Таким чином, загальна сума пені за розрахунком суду становить 227 722,05 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України, з відповідача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Тобто, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Звертаючись до суду із указаним позовом ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача неустойку (пеню) у загальному розмірі за визначений судом період виникнення боргу з грудня 2018 року по грудень 2020 року в сумі 20747,40 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню саме у розмірі 20747,40 грн., оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог та стягнути неустойку у розмірі, що розрахований судом (постанова ВС від18.11.2020 № 727/10270/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд, дослідивши надані відповідачем докази, не знайшов підстав для зменшення розміру пені, оскільки ці докази не свідчать про те, що сімейний чи матеріальний стан унеможливлював сплату аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 81, 141, 263-265, 280, 284,289 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки зі сплати аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованість зі сплати аліментів за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року в розмірі 70 447 (сімдесят тисяч чотириста сорок сім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 на користьОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року в розмірі 20 747 (двадцять тисяч сімсот сорок сім) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Мельник