Провадження №2/447/578/21
Справа №447/2347/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.09.2021 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Данилів О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця " ОСОБА_1 " до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

Процесуальні дії у справі.

23.07.2021 фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 » звернулася в Миколаївський районний суд суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення завданих збитків у порядку регресу у розмірі 413 585 грн. 78 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 22 848 грн. 80 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 4 138 грн. 59 коп.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 9-01 від 04.11.2019, відповідно до якого страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Меrсеdes-Benz GLS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

У відповідності до умов вищевказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

23.02.2020 близько 14:45 год. на автодорозі М 06 Київ Чоп, 577 км. + 800 м., відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знаї « НОМЕР_2 » - під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Мегсеdes-Benz GLS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Меrсеdes-Benz GLS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що підтверджується постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.03.2020 по справі №447/680/20, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь передбачених ст. 124, ч.2 ст. 126 КУпАП.

24.02.2020 року до ПрАТ СК «ВУСО» звернулась довірена особа потерпілої від вищезазначеної ДТП ОСОБА_6 із заявою про виплату страхового відшкодування.

Співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» 24.02.2020 було здійснено огляд автомобіля «Меrсеdes-Benz GLS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та складено акт огляду транспортного засобу.

Згідно рахунку № від 27.02.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Меrсеdes-Benz GLS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » склала 498 434, 70 грн.

Факт ДТП 23.02.2020 року визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом №2014816-1 від 01.04.2020.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 9-01 від 04.11.2019 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) в сумі 498 434, 70 грн., що підтверджується платіжним дорученням про оплату страхового відшкодування.

Згідно страхового акту №2014816-1 від 01.04.2020 сума страхового відшкодування в розмірі 498 434, 70 грн. перерахована на рахунок СТО СП ТОВ «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц».

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 498 434, 70 грн.

Відповідно до пункту «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП: - б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 01.04.2020, що підтверджується платіжним дорученням.

У свою чергу відповідальність винуватцяя ДТП, як водія транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак « НОМЕР_2 » була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0529095 в ТДВ «СК«Київ РЕ», згідно якого страхувачьником є ОСОБА_3 .

Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Київ РЕ» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом №АО/0529095 з урахуванням амортизаційного зносу.

Враховуючи недостатність страхової виплати ТДВ «СК «Київ РЕ», для повного відшкодування завданої шкоди страхувальник або водій зобов`язані сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою його страхової компанії.

Відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 498 434,70 грн., заподіяну ОСОБА_2 внаслідок ДТП 23.02.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 413 858, 78 грн.

22.12.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено договір № 22/12/2020 про відступлення права вимоги від 22.12. 2020, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором №9-01 від 04.11.2019.

Ухвалою від 05.08.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлено сторони.

16.09.2021 представник позивача не з`явивився.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову у розмірі 413 585 грн.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечив та зазначив, що користувався автомобілем до зміни власника, а страховий поліс був виписаний на його прізвище та при зміні власника був дійсний ще два місяці, а тому страхувальником став новий власник автомобіля - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Ч.1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 24.03.2020 по справі №447/680/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь передбачених ст. 124, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду".

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Меrсеdes-Benz GLS», д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» на підставі договору страхування № 9-01 від 04.11.2019, отримав пошкодження.

Згідно рахунку № від 27.02.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Меrсеdes-Benz GLS» склала 498 434,70 грн.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 498 434.70 грн. Так як цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 21063 була застрахована за полісом №АО/0529095 в ТДВ «СК «Київ РЕ», то ПрАТ «СК «ВУСО» звернувся до них з вимогою про відшкодування збитків у регресному порядку. ТДВ «СК «Київ РЕ» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого полісом №АО/0529095 в межах ліміту з врахуванням фізичного зносу деталей.

Відповідно до полісу №АО/0529095, страхувальником в якому зазначений ОСОБА_3 , діяв до 12.03.2020. Станом на 22.02.2021 згідно витягу з електронної бази МТСБУ, тобто до дня вчинення дорожньо-транспортної пригоди, страховий поліс вже не діяв. Новим власником транспортного засобу став ОСОБА_2 .

Таким чином у відповідача ОСОБА_2 виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі виплачено страхового відшкодування у розмірі 413 858,78 грн.

Судом встановлено, що 22.12.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » укладено договір 22/12/2020 про відступлення права вимоги, в тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 9-01 від 04.11.2019.

13.01.2021 позивачем було направлено вимогу до відповідачів щодо повернення коштів, однак, жодної відповіді позивач не отримав.

Ст. 1 Закону України «Про страхування`передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п.38.2.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно дост. 1194 ЦК України,особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вище викладеного, враховуючи заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання позову суд приходить до переконання про необхідність стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальні збитки у порядку регресу у розмірі 413 585 грн. 78 коп.

01.02.2019 р. між Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » з одного боку та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ГОРИЗОНТ» в особі керівника, адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, був укладений договір №7 про надання правової допомоги від 23.12.2020.

Згідно акту приймання-передачі правової допомоги від 23.12.2020. вартість наданих послуг становить 22848 грн.80 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.03.2021 позивач проплатив кошти за надану правову допомогу у розмірі 22 848 грн.80 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно дост. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 2, 3ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 3 ст.133, ст.140, ч. 2 ст.141 ЦПК України, особа, як понесла витрати, пов`язані з витребуванням доказів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, має право вимагати відшкодування цих судових витрат за рахунок іншої сторони.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивачем були понесені судові витрати що складаються із судового збору в розмірі 4 138,59 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 848,80 грн.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,247,263,265,280,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу про відшкодування збитків в порядку регресу,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь фізичної особи - підприємця « ОСОБА_1 » завдані збитки у порядку регресу у розмірі 413 585 грн.78 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь фізичної особи - підприємця « ОСОБА_1 » кошти на правову допомогу у розмірі 22 848 грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь фізичної особи - підприємця « ОСОБА_1 » сплачений судовий збір у розмірі 4138 грн. 59 коп.

В решті позовних вимого відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його постановлення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Позивач: фізична особа - підприємця « ОСОБА_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Павлів В. Р.