Ухвала

16 вересня 2021 року

місто Київ

справа № 205/3695/18

провадження № 61-12477ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 серпня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, залишити без змін рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») у травні 2018 року звернулося до суду із позовом з вимогами про:

- звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 з метою погашення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 19 листопада 2007 року № 0 у розмірі 79 415, 75 дол. США, та пені в розмірі 187 271, 86 грн, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 385 305, 00 грн.

Отже, у справі № 205/3695/18 спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні пред`явленого позову.

Зміст вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18).

Отже, у справах про звернення стягнення на предмет іпотеки ціна позову обраховується із суми заборгованості, в рахунок якої позивач просить звернути стягнення.

У справі № 205/3695/18 розмір заборгованості позивачем визначено - 79 415, 75 дол. США та пені - 187 271, 86 грн.

Відповідно до абзацу 5 частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду засобами поштового зв`язку 30 травня 2018 року.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено на 2018 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року - 1 762 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За відомостями Національного банку України офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 30 травня 2018 року становив, зокрема: 100 доларів США - 2609, 8943 гривень.

Отже, сума 79 415, 75 дол. США складала в еквіваленті до української гривні 2 072 592, 24 грн, враховуючи розмір пені в сумі 187 271, 86 грн, разом - 2 259 864, 10 грн, відповідно судовий збір, який підлягав сплаті юридичною особою за подання позову, складав 33 897, 96 грн, за подання касаційної скарги - 67 795, 92 грн.

До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 524, 00 грн, втім, з врахуванням змісту позовних вимог майнового характеру та взявши до уваги наведені Верховним Судом розрахунки, сплачений заявником розмір судового збору є недостатнім.

За наведених обставини заявнику потрібно доплатити судовий збір у розмірі 64 271, 92 грн (67 795, 92 - 3 524, 00) та надати оригінал відповідної квитанції або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ІІ. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Зі змісту рішення суду апеляційної інстанції випливає, що це рішення ухвалено 22 червня 2021 року, касаційна скарга на таке рішення подана 20 серпня 2021 року, отже із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, проте, всупереч пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначає дату отримання копії рішення суду апеляційної інстанції. Також заявник не навела причини пропуску строку касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року.

У додатку до касаційної скарги заявником зазначено про долучення доказів на підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд ознайомився із зазначеним документом, зробив висновок, що долучена копія заяви про видачу копії рішення суду не свідчить про час отримання ОСОБА_1 копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року.

Також суд касаційної інстанції констатує, що згадана заява прийнята Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 22 липня 2021 року, тобто за спливом майже одного місяця після ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення, тому, усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 повинна подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року із наведенням поважних причини його пропуску, а також зазначити обставини неможливості отримання оскаржуваного рішення у період з 22 червня 2021 року до 22 липня 2021 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний