печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про розкриття банком охоронюваної законом інформації, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя ст. 294ЦПК України).

У відповідності до частини четвертої статті 177 ЦПК України, згідно з якою на заявника покладено обов`язок додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, разом із заявою не було надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору за подання фізичною особою заяви у порядку окремого провадження становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 2 270, 00 грн.

Заявник просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на виплату пенсій, передбачених Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних виплат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фону, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду, і звертаючи увагу на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою заборонено використовувати кошти Фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою, третьою ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Крім того доказів на підтвердження того, що майновий стан заявника перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору не надано.

Оскільки, Законом України «Про судовий збір» Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві позбавлено пільг щодо несплати судового збору, а статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, то неможливість сплати судового збору, не може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, а тому вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що частина перша статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору не було.

Водночас у нормах частини другої статті 132 КАС відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Саме такий правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 14 січня 2021 року у справі № 940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Правовими нормами ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Суддя, оцінивши доводи, вказані заявником на обґрунтування вимог вказаного ним клопотання, не вбачає, у цьому випадку, наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними вище законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для звільнення від сплати судового збору, й могли б зумовити вчинення таких процесуальних дій.

Крім цього, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Законодавство України, яке регулює питання звільнення від сплати судового збору, передбачає чітко визначені категорії справ, у яких суд може розглядати питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору, а отже, і давати оцінку її майнового стану та доказів, наданих на його підтвердження, в інших категоріях справ законодавство такого дискреційного повноваження суду не надає.

Відтак, при зверненні до Печерського районного суду м. Києва судовий збір у розмірі 1 135, 00 грн заявнику слід сплатити на реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві / Печерс. р-н/22030101; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації заявника), Печерський районний суд міста Києва.

Заявнику необхідно сплатити суму судового збору і надати суду документ, що підтверджує її сплату, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Оскільки, заявником не виконано вимоги ст. 177 ЦПК України, судом застосовуються норма, передбачена ст. 185 цього Кодексу - заява залишається без руху, про що повідомляється заявник і йому надається строк для усунення недоліків. У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк заява буде вважатись неподаною та повернута заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-20, 177, 182, 293, 294, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про розкриття банком охоронюваної законом інформації, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 , залишити без руху, надавши заявнику строк у десять днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебіг з дня отримання заявником ухвали.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова