РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 жовтня 2020 року було залучено органи опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : систематичні побачення з сином щовівторка та щосереди з 18 год. до 20 год., щоп`ятниці з 17 год. до 20 год., щосуботи з 09 год. до 12 год. , в день народження сина, в день народження позивача з 12.00 год. до 16.00 год. з правом відвідування парків, розважальних закладів та місць його проживання членів його сім`ї, в літній період протягом 14 днів з правом виїзду на санаторно-курортний відпочинок, в період з 01 січня до 21 січня кожного року протягом 7 днів, мотивуючи позовні вимоги тим, що матір`ю дитини чиняться йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивачем не визнали, просили залишити в силі розпорядження міського голови № 774-р від 12 серпня 2018 року, відповідач наполягає, що ніколи не заперечувала проти спілкування дитини з батьком, позивачем протилежне жодними доказами не підтверджено. Між сторонами узгоджені дні та години побачення батька з дитиною, що підтверджується розпорядженням міського голови від 12.08.2018 р. Відповідач зазначає, що позивач систематично бачиться з сином, стосунки між батьком і сином хороші. Однак відповідач категорично заперечила проти зустрічей сина з батьком без її присутності, посилаючись на хворобливий стан здоров`я сина і його психологічний стан. Просили відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник третьої особи органи опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради підтримала висновок органу опіки та піклування та просить суд його врахувати при внесення рішення.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 27.06.2018 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.07.2020 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

На даний момент дитина проживає разом з матір`ю - відповідачем, за адресою АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 дав суду показання, що він у відповідності до розпорядження міського голови № 774-р від 12 серпня 2018 року у визначені дні побачень завжди приходив до сина, відносини між ним та сином чудові. Починаючи з серпня 2019 року до моменту звернення до суду відповідач систематично чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, в зв`язку з чим він неодноразово звертався до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. Відповідач також пояснив, що він створив всі необхідні умови для відпочинку та розвитку дитини за місцем свого фактичного проживання, що позитивно вплине на подальше виховання та розвиток сина .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав суду показання, що він є хресним неповнолітнього ОСОБА_3 . Зазначив, що зі слів позивача йому відомо, що відповідач систематично не дає позивачу бачитися з сином, побачення відбуваються в квартирі ОСОБА_2 , часто при цьому присутні інші особи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дала суду показання, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_2 не дає можливості їй та членам її сім`ї бачитися з племінником ОСОБА_6 . Також свідок пояснила, що в один із днів побачень, визначених розпорядженням міського голови, вона разом з позивачем приїхали до відповідача, щоб побачитися з дитиною, але двері їм ніхто не відкрив. Позивач фактично проживає в приватному будинку на АДРЕСА_2 , там облаштовано окрему кімнату для сну дитини та окрему кімнату для ігрових занять та розвитку дитини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є донькою відповідача і проживає разом з відповідачем та братом. Позивач систематично приходить до них додому, щоб бачитися з ОСОБА_6 , перешкод їм в цьому ніхто не чинить. Стосунки між позивачем та ОСОБА_6 хороші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав покази, що він є батьком ОСОБА_2 . Він неодноразово був присутній при побаченнях внука ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , спілкуються вони між собою нормально.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду показала, що позивач систематично приходить спілкуватися з сином у дні, визначені згідно розпорядження міського голови № 774-р від 12 серпня 2018 року. Близько двох місяців вона не дозволяла позивачу бачитися з сином через конфлікт, який виник між нею та позивачем, вона з цього приводу зверталася до поліції, але було їй відмовили в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 . На даний час перешкод у спілкуванні не чинить. Також зазначила, що спілкування у її відсутності негативно відобразиться на психологічному стані дитини, оскільки лікарі рекомендують не залишати дитину з людьми без присутності матері.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 , часто бачила позивача. Стосунки між позивачем та відповідачем гарні, вона вважала їх сім`єю.

З встановлених фактів та обставин судом вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідно до ст.157 СК України, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання сина та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою ст.ст.5,9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема рішення Європейського Суду від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції» визначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 16 березня 2021 року №08-521 Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 10.03.2021, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради прийняла рішення щодо усунення перешкод батьком ОСОБА_1 у спілкуванні і вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 1 і 3 субота місяця з 10.00 до 12.30 год.; 2 і 4 субота місяця з 17.00 до 19.30 год.; на наступний день після дня народження сина; виїзд на санаторно-курортне лікування, за домовленістю між батьками; щовівторка з 07.00 до 19.00 год.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, спілкування сина з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З огляду на викладене, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає її нормальному розвитку, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її малолітнього віку, стану здоров`я, поведінки батьків, між якими не має порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На переконання суду під час розгляду даної справи жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б обумовлювало побачення батька з дитиною у присутності матері, не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що батько неналежним чином піклується життям та здоров`я старшого сина оскільки жоден із таких фактів в судовому засіданні не був підтверджений.

Судом прийнято до уваги, що висновок органу опіки та піклування ВМР має рекомендаційний характер для суду і не є обов`язковими та повинен оцінюватись судом за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про доцільність задоволення позову частково та встановлення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268, 273,354 ЦПК України, ст.ст.19,141,159 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задоволити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди йому у спілкуванні та вихованні сина.

Визначити наступні способи ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : побачення щовівторка та щосереди з 17.30 год. до 20.00 год.; щосуботи з 09.00 год. до 12.00 год.; в день народження сина з 12.00 год. до 16.00 год.; влітку - 7 днів до 5-ти років, з 5-ти років 14 днів; в період з 01 січня до 21 січня чотири днів до 5-ти років; з 5-ти років до 7-ми днів без присутності матері.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне вул.Соборна, 12А

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов