Справа № 182/4100/21
Провадження № 2/0182/2338/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

07.09.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Степанова О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2021 року з автоматизованого реєстру виконавчих проваджень він дізнався, що відносно нього, крім виконавчого провадження щодо стягнення аліментів, наявне виконавче провадження за № АСВП 65071979, відкрите 08 квітня 2021 року на підставі виконавчого напису про стягнення заборгованості на користь АТ «Перший Український міжнародний банк». 08 червня 2021 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 від Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. надійшов лист, згідно якого 08 квітня 2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусове виконання виконавчого напису № 5198, виданого 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 01 від 22 лютого 2018 року (яка лбліковується за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року) в розмірі 16 531 грн. 18 коп. (з яких: 8 026 грн. 67 коп. заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. 00 коп. прострочена заборгованість; 8 504 грн. 51 коп. прострочена заборгованість за процентами; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість за комісією; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість по процентам). Крім цього, приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. 25 травня 2021 року в рамках виконавчого провадження № 65071979 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також прийнято постанову про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення основної винагороди. Вищевказаний виконавчий напис на час подачі позову до суду знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., яким 25 травня 2021 року винесено вищевказані постанови про звернення стягнення на доходи боржника, на підставі якої здійснюється відрахування в розмірі 20 % на виконання спірного виконавчого напису. 26 травня 2021 року, одразу з моменту коли дізнався, що відносно нього вчинено виконавчий напис та як наслідок відкрито виконавче провадження, було направлено на адресу приватного виконавця Богатиренко А.І. заяву про надання матеріалів виконавчого провадження № 65071979, відкритих 08 квітня 2021 року про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 01 від 22 лютого 2018 року (яка рахується за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року) в розмірі 16 531 грн. 18 коп.09 червня 2021 року на його електронну адресу надійшла відповідь, згідно якої було надано наступні документи: інформаційну довідку про виконавче провадження на 4 арк., постанову про відкриття виконавчого провадження на 3 арк., постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи на 3 арк., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на 3 арк., постанову про стягнення з боржника основної винагороди на 3 арк. Вважає, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчий напис є протиправним, оскільки сума заборгованості перед АТ «ПУМБ», зазначена у виконавчому написі, є спірною і відкриття виконавчого провадження є безпідставним. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, просить суд визнати виконавчий напис від 10 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі № 5198, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною щодо стягнення з нього на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 01 від 22 лютого 2018 року (яка обліковується за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року) в розмірі 16 531 грн. 18 коп. (з яких: 8 026 грн. 67 коп. заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. 00 коп. прострочена заборгованість; 8 504 грн. 51 коп. прострочена заборгованість за процентами; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість за комісією; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість по процентам, таким, що не підлягає виконанню. А також просить суд, стягнути на свою користь витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2021 року по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Копія вищевказаної ухвали з позовною заявою та доданих до неї документів була направлена відповідачу по справі. Крім цього, відповідачу було запропоновано протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду та позивачу відзив на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.52-53).

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив вимоги задовольнити (а.с.89).

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.62), своїм правом на подання відзиву а позовну заяву не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, конверт, який був направлений за адресою її місця знаходження повернувся з відміткою «Вибула) (а.с.61). Крім цього, вимоги ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року про витребування доказів також не виконала (а.с.54-55).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.63), в судове засідання не з`явився та будь-яких заяв на адресу суду не надавав. При цьому, вимоги ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року про витребування доказів були виконанні в повному обсязі та матеріали виконавчого провадження були надані до суду (а.с.54-55, 64-88).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як встановлено судом, 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 5198 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 01 від 22 лютого 2018 року (яка обліковується зав період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року) в розмірі 16 531 грн. 18 коп. (з яких: 8 026 грн. 67 коп. заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. 00 коп. прострочена заборгованість; 8 504 грн. 51 коп. прострочена заборгованість за процентами; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість за комісією; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість по процентам) (а.с.37). 08 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. було відкрито виконавче провадження № 65071979 (а.с.20-22). Крім цього, 25 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. в рамках виконавчого провадження № 65071979 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також прийнято постанову про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення основної винагороди (а.с.23-31).

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.9999 року № 1172.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.

Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису, як безспірність заборгованості, то характер правового врегулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи, згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей 15, 16, 18 ЦК України та статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Отже, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні: чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, а разом сума становить 1 362 грн. 00 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 362 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати виконавчий напис від 10 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі №5198, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 01 від 22 лютого 2018 року (яка обліковується за період з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року) в розмірі 16 531 грн. 18 коп. (з яких: 8 026 грн. 67 коп. заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. 00 коп. прострочена заборгованість; 8 504 грн. 51 коп. прострочена заборгованість за процентами; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість за комісією; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість по процентам), таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (код ЄРПОУ 14282829) на користь ОСОБА_1 , 25 червня 1991 року (ІПН НОМЕР_2 ), судові витрати в розмірі 1 362 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві грн.) 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал