Справа №487/6504/21
Провадження №2/487/2624/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши заяву адвоката Михайлова Гліба Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2021 адвокат Михайлов Г.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису.

Обґрунтовуючи позовні вимоги адвокат зазначає, що між позивачем та невідомим товариством начебто укладено договір фінансового кредиту, відповідно до якого позивачеві надано позику на умовах строковості, зворотності платності. В 2021 році приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в якому позивач є боржником. Крім того, в позові зазначено, що відповідно до виконавчого напису позивач повинен сплатити відповідачеві заборгованість у розмірі понад 30 000,00 грн, однак вказана сума не є безспірною.

Разом пред`явленням позову, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

В заяві зазначив, що на теперішній час, існує загроза відчуження майна та коштів позивача за виконавчим написом приватного нотаріуса до остаточного розгляду справи по суті в суді, що призведе до порушення прав не тільки позивача, а й інших осіб, що може спричинити збитки та мати незворотні наслідки, або значно ускладнити повернення майна власнику або утруднити виконання рішення суду у даній справі.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до наступного:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту шостого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Так, в заяві про забезпечення позову зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача заборгованості за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., у зв`язку з чим просив суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні.

Однак, заявником не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог, а саме не вказано стягувача за виконавчим написом, кредитний договір, на підставі якого винесено виконавчий напис, не зазначено дату та номер виконавчого напису, лише міститься інформація з Єдиного реєстру боржників, згідно якого ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №66616629 про стягнення коштів за документом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Також, не підтверджено того, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. дійсно виник вищевказаний спір, враховуючи суб`єктивний склад учасників, виходячи з предмету позовної заяви.

Крім того, заявником не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, не наведено обґрунтованих мотивів про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, зокрема вчинення дій спрямованих на відчуження майна та коштів позивача. Оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість такої загрози без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, проходжу до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Михайлова Гліба Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.М. Афоніна