РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №155/924/19

Провадження №2/568/472/21

22 вересня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

судді Сільман А.О.

секретаря судового засідання Саган В.В.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей Горохівської міської ради Волинської області

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Горохівської РДА про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач з 2013 року та по даний час ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дочки, свідомо не спілкується з нею та не бачить її, не цікавиться її розвитком, фізичним та психічним здоров`ям та не виявляє жодного інтересу до її внутрішнього світу.

Ухвалою від 02.03.2021 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалами від 07.04.21 р., 05.05.21 р., 25.05.21 р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою від 25.05.21 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Горохівської міської ради Волинської області.

Ухвалою від 08.06.21 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 10.08.21 р. в судовому засідання оголошено перерву до 22.09.21 р.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позбавити батьківських прав відповідача. Наголосив на тому, що з 2013 р. батько дитини не намагався зв`язатись дочкою, не вітав її з святами, не займався вихованням, участь в її житті не приймає.

Представник відповідача та відповідач заперечили позовні вимоги. Зазначили, що відповідач не спілкується з дочкою із-за поганих відносин з позивачем. Сподівається, що в майбутньому знайдуть спільну мову з колишньою дружиною та почне зустрічатись з дочкою.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши думку строні, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.12.09 р.

Рішенням Горохівського районного суду Волинсьокї області від 21.05.13 р. у справі № 2/155/341/13 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно висновку органу опіки та піклування Горохівської РДА від 19.10.18 р., ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав.

З довідки про склад сім`ї № 140 від 15.04.19 р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає з дочкою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 ..

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Горохівської міської ради № 620/03-32/2-21 від 21.09.21 р., орган опіки та піклування дійшов висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . На засіданні комісії, не встановлено вагомих підстав для задоволення позову матері дитини.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступне.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Підставою для позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її життям, не виявляє бажання піклуватись про нею.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про його ухилення від виховання своєї дочки.

Разом з тим, суд враховує, заперечення відповідачем позовних вимог про позбавлення його батьківських прав, що свідчити про його інтерес до дитини.

Також слід зауважити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. У своєму рішення (справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки ОСОБА_4 , не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дочки шляхом позбавлення її батька, по відношенню до неї та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків.

Доводи позивача про те, що відповідач не піклується про дочку, участі у її вихованні не приймає, не цікавиться її життям, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення батьківських прав щодо дочки, оскільки судом встановлено, що відповідач хоче піклуватися про дочку, проявляти турботу та бажає брати участь у її вихованні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що незважаючи на доводи позивача, якими вона обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав, ці аргументи не є достатніми для виправдання такого серйозного втручання в сімейне життя відповідача, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, але необхідно попередити відповідача про зміну свого ставлення до виховання дочки, що буде відповідати забезпеченню «якнайкращих інтересів дитини».

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст..ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню дочки та покласти на орган опіки та піклування Горохівської міської ради Волинської області контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Горохівської міської ради Волинської області (вул.Шевченка, 17, м.Горохів Волинської області)

Повний текст рішення виготовлений 22.09.21р.

Суддя А.О. Сільман