Справа № 450/1772/21 Провадження № 2/450/1300/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

про (предмет позову): зняти арешт та скасувати заборону на відчуження майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 накладений на підставі постанови, вихідний № 03-2229 виданої ВДВС Пустомитівського РУЮ 18.03.2004 року,

підстава позову (позиція позивача): відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 від 20.05.1997 року позивач є власником транспортного засобу, а саме автомобіля марки Мітцубісі-Кольт реєстраційний № НОМЕР_3 , 1987 року випуску. Маючи намір відчужити даний автомобіль, позивач звернувся до сервісного центру МВС України. Однак в сервісному центрі МВС України позивачу повідомили, що автомобіль знаходиться в арешті та рекомендували звернутися до виконавчої служби. Згідно відповіді Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14.05.2021 року будь-які виконавчі провадження стосовно позивача на виконанні відсутні. Позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про зняття арешту, оскільки іншого механізму не існує.

Позиція відповідача: у судове засідання представник не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

21.05.2021 р. ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі; 18.06.2021 року заява позивача про заміну неналежного відповідача; 30.06.2021 року заява позивача про розгляд справи у його відсутності; 30.06.2021 року заява представника відповідача про розгляд справи у його відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 від 20.05.1997 року позивач є власником транспортного засобу, а саме автомобіля марки Мітцубісі-Кольт реєстраційний № НОМЕР_3 , 1987 року випуску, № шасі НОМЕР_4 .

Маючи намір відчужити даний автомобіль, позивач звернувся до сервісного центру МВС України. Однак в сервісному центрі МВС України позивачу повідомили, що його автомобіль знаходиться в арешті та рекомендували звернутися до виконавчої служби.

14.05.2021 року позивач звернувся до Пустомитівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) з метою скасування зазначеного арешту та заборони відчуження майна на що отримав повідомлення від 14.05.2021 за вих. № 16012.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальне справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження майна створює перешкоди в користуванні та розпорядженні таким.

Згідно відповіді Пустомитівського районного відділу ДВС № 16012 від 14.05.2021 р., станом на 14.05.2021 року у Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація про виконавче провадження у межах якого державним виконавцем винесено постанову, вихідний № 03-2229 від 18.03.2004 року. Таким чином, неможливо отримати інформацію щодо виконавчих дій вжитих державним виконавцем, у зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту, накладеного на підставі постанови, вихідний № 03-2229 виданої ВДВС Пустомитівського РУЮ 18.03.2004 року.

Відповідно до п. 2 Розділу II Наказу Міністерства юстиції №1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання матеріалів, переданих до архіву органу державно виконавчої служби становить 3 роки. Таким чином, детальнішої інформації про підстави накладенні та можливість припинення вищезазначеного арешту отримати неможливо.

Інформація про інші арешти рухомого та нерухомого майна позивача відсутня, із наведеного слідує висновок, що виконавче провадження завершено, оскільки вже знищено, проте обтяження існує по теперішній час. Відомості про позивача в реєстрі боржників відсутні.

Жодних заборгованостей перед будь-якими суб`єктами в будь-яких правовідносинах у позивача немає.

Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимогу про скасування арешту із нерухомого майна, що належить йому на праві власності, оскільки накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено ст. 319, 321, 391 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що перебування під арештом нерухомого майна позивача за відсутності на виконанні у виконавчій службі будь-якого виконавчого документу, порушує право позивача на користування належним йому майном, в той час як жодних дій щодо його реалізації державним виконавцем не може бути вчинено без повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документу до виконання.

Враховуючи те, що позивачем доведено про відсутність до позивача претензій фінансових установ і інших осіб, відсутність інформації про наявні виконавчі провадження, сплив відповідного строку зберігання виконавчих проваджень, що вказує про відсутність підстав для подальшого арешту на майно, з метою непорушення права власності позивача, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, що наявність арешту майна порушує його право власності на це майно та створює перешкоди позивачу в реалізації свого права на вільне розпорядження своїм майном, підтверджено належними доказами, а тому позов є обґрунтований та доведений, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 141 ЦПК Українпи.

Керуючись ст. 259 -261, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Зняти арешт та скасувати заборону на відчуження майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 накладений на підставі постанови, вихідний № 03-2229 виданої ВДВС Пустомитівського РУЮ 18.03.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 30.06.2021 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; Пустомитівський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), 81100, м. Пустомити, вул. І. Кандиби, 3, Львівської області.

СуддяЄ. О. Данилів