Постанова

Іменем України

15 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 742/3070/18

провадження № 61-628св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки»,

відповідачі: Державне підприємство «Сетам», Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Геотехнічний інститут», ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 року у складі судді Коваленка А. В., та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Висоцької Н. В.,

Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» (далі - ТОВ «БУ-1 Прилуки») звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів.

Позов мотивовано тим, що електронні торги з реалізації належного товариству на праві приватної власності нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено з численними порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок).

Зокрема, у заявці на реалізацію арештованого майна всупереч частині п`ятій розділу 2 Порядку та статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» зберігачем нерухомості безпідставно було зазначено ОСОБА_4 , хоча за указаними нормами закону зберігачем арештованого майна мав бути призначений чинний на дату проведення виконавчих дій директор ТОВ «БУ-1 Прилуки» ОСОБА_6.

Процедура підготовки та проведення електронних торгів, встановлена Порядком, не була дотримана в цілому. Зокрема, ТОВ «БУ-1 Прилуки» не було повідомлено належним чином про призначення оцінювача вартості об`єкта нерухомості, що унеможливило своєчасне оскарження проведеної ним оцінки майна, якою істотно занижено вартість об`єкта нерухомості, внаслідок чого останній реалізовано за ціною 930 500,00 грн, у той час як дійсна ціна даного об`єкту за висновком від 07 вересня 2018 року становить 1 604 355,00 грн. Товариство, не володіючи інформацією про оцінку свого майна та виставлення його на реалізацію через електронні торги, не мало реальної можливості щодо контролю дій за реалізацією свого майна, яке було продано протиправним чином.

Його не було повідомлено про факт проведення електронних торгів. Товариство наголошувало на порушенні черговості стягнення, оскільки було звернуто стягнення на нерухоме майно при наявності у нього великої кількості рухомого майна (спецтехніки та автомобілів), на яке першочергово згідно з вимогами частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» мало бути звернуто стягнення державним виконавцем. Крім того, оскаржуваний протокол проведення торгів від 20 серпня 2018 року не підписаний переможцем, що свідчить про порушення оформлення відповідачами кінцевих результатів електронних торгів.

ТОВ «БУ-1 Прилуки» просило:

- визнати недійсними електронні торги, проведені 20 липня 2018 року з реалізації нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 407,3 кв. м, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним та скасувати протокол проведення електронних торгів № 353268 від 20 серпня 2018 року;

- визнати недійсними та скасувати заявку на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акт державного виконавця про проведені електронні торги;

- визнати недійсним правочин із купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 407,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що був укладений шляхом проведення 20 серпня 2018 року електронних торгів та оформлений протоколом № 353268 із застосуванням наслідків недійсності правочину, а саме - повернути вказане нерухоме майно ТОВ «БУ-1 Прилуки».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня

2019 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу проведення торгів відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного шляхом проведення електронних торгів та оформленого протоколом, із застосуванням наслідків недійсності правочину відмовлено.

Провадження у справі щодо позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна та акту державного виконавця про проведення електронних торгів закрито.

Суд першої інстанції виходив з того, що 20 серпня 2018 року електронні торги були проведені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку. Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ТОВ «БУ-1 Прилуки» про здійснення 26 червня 2018 року оцінки спірного нерухомого майна та ознайомлення позивача з результатами такої оцінки, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права оскаржити цей звіт у встановленому порядку.

Суд першої інстанції прийняв до уваги висновок про вартість майна від 07 вересня 2018 року, згідно з яким вартість нежитлового приміщення становить 1 604 355,00 грн, висновок судової оціночної-будівельної експертизи від 28 травня 2019 року, за яким ринкова вартість спірного об`єкту становить 2 028 297,00 грн, та копію рецензії від 30 жовтня 2018 року із вказівкою на те, що звіт про оцінку нерухомого майна від 26 червня 2018 року не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам та оціночним процедурам, та зазначив, що продаж на електронних торгах 20 серпня 2018 року належного ТОВ «БУ-1 Прилуки» нерухомого майна за завідомо заниженою ціною призвела до порушення вимог чинного законодавства відносно процедури проведення оцінки нерухомого майна.

Суд першої інстанції погодився із доводами позову про те, що у заявці від 02 липня 2018 року зберігачем нерухомого майна мав би бути зазначений повноважений на дату вчинення виконавчих дій директор ТОВ «БУ-1 Прилуки» ОСОБА_5 , а не ОСОБА_4 , який жодного відношення до розпорядження та управлінням майном товариства не мав.

Разом з тим при відмові у задоволенні позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «СЕТАМ», Чернігівської філії ДП «СЕТАМ», ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що позивач відповідно до вимог статті 175 ЦПК України визначив спосіб захисту своїх порушених прав шляхом заявлення окремих позовних вимог до кожного з відповідачів, і такий спосіб з урахуванням положень статей 50, 51 ЦПК України та правової позиції Верховного Суду є неправильним, оскільки у справах про визнання електронних торгів недійсними як відповідачі мають залучатися всі сторони правочину, а не заявлятися окремі позовні вимоги до кожного з відповідачів. Суд визначив, що позивач своїми правами щодо заявлення позовних вимог до належних відповідачів, у тому числі шляхом заявлення клопотань про їх залучення, не скористався.

Також суд констатував, що оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі № 2540/3199/18 скасовано заявку на реалізацію арештованого майна та акт про проведення електронних торгів, то відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у справі в частині позовних вимог до Прилуцького МРВ ДВС про скасування акту про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки», підлягає закриттю.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «БУ-1 Прилуки» задоволено частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «СЕТАМ», Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання електронних торгів з продажу нерухомого майна недійсними шляхом визнання недійсним та скасування протоколу проведення торгів, визнання недійсним правочину з купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного шляхом проведення електронних торгів та оформленого протоколом, із застосуванням наслідків недійсності правочину відмовлено.

Справу за позовом ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «СЕТАМ», Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_1 в частині вимог про визнання недійсними і скасування заявки на реалізацію арештованого майна та акту державного виконавця про проведення електронних торгів направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Провадження у справі в частині вирішення позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Чернігівської філії ДП «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними закрито.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції занадто формалізовано підійшов до вирішення спору, указавши, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права. Зважаючи на доводи позову і його кінцеву вимогу про визнання електронних торгів недійсними, а також те, що всі визначені законом відповідачі брали участь у справі, подавали пояснення і заперечення, урахувавши специфіку правовідносин та завдання цивільного судочинства, якими є вирішення цивільних справ, суд першої інстанції мав усі підстави для вирішення спору по суті. Пославшись при цьому на правові позиції Верховного Суду, районний суд не врахував, що вони сформовані у справах, де склад відповідачів був неповним, тобто за суб`єктним складом справи не є тотожними.

Апеляційний суд не погодився також і з викладеними судом першої інстанції висновками щодо наявності численних порушень законодавства при проведенні електронних торгів, зважаючи на таке.

Посилаючись на те, що зберігачем арештованого майна державним виконавцем призначено ОСОБА_4, а не ОСОБА_6 , який на час проведення торгів очолював товариство, позивач не зазначив, яким чином це вплинуло на законність проведення торгів. Колегія суддів визнала обґрунтованими доводи відзиву Прилуцького міськрайонного ВДВС на апеляційну скаргу, за якими на час вчинення виконавчої дії - складення постанови про опис і арешт майна боржника (спірної нежитлової будівлі), яка мала місце 18 січня 2018 року, керівником товариства згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був саме ОСОБА_4 . Матеріали виконавчого провадження та цивільної справи не містять даних про те, що позивач звертався до державного виконавця з заявою про передачу майна іншому зберігачу.

Поза увагою суду першої інстанції при вирішенні даного спору залишились також положення статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», за якими призначення суб`єкта оціночної діяльності входить до компетенції державного виконавця. Встановлено, що 21 червня 2018 року ним було винесено постанову про призначення експерта - суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, копію якої того ж дня направлено сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією (т. 1, а. с. 79), що не суперечить положенням статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

26 червня 2018 року сторонам виконавчого провадження було надіслано повідомлення про проведену оцінку нерухомого майна та роз`яснено, що у разі незгоди з результатами визначення вартості майна вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання повідомлення. Указане поштове відправлення було отримане ТОВ «БУ-1 Прилуки» 12 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання щодо належності повідомлення позивача про результати оцінки нерухомого майна, апеляційний суд зазначив, що матеріали даної цивільної справи та зведеного виконавчого провадження містять копії виконавчих листів про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших коштів із зазначенням у них адреси боржника ТОВ «БУ-1 Прилуки»: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 140-142, т. 3, а. с. 238, 239, 241-269). Крім того, з огляду на тривалість виконання судових рішень за зведеним виконавчим провадженням, останнє містить багато інших документів (листів, позовних заяв, тощо) із зазначенням адреси товариства саме на АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 143-146). Наведе свідчить про те, що виконавцем згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» було направлено результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчих листах зведеного виконавчого провадження та місцем фактичного перебування юридичної особи, достовірно ним встановленою.

Таким чином, доводи позову про необхідність повідомлення товариства про результати оцінки нерухомого майна за юридичною адресою, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», який є спеціальним нормативним актом, що регулює процедуру та порядок вчинення виконавцем певних дій в ході виконання судового рішення.

Апеляційний суд не визнав преюдиційними обставини, встановлені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі № 2540/3199/18, якою скасовано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року та частково задоволено позовні вимоги ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо використання звіту від 26 червня 2018 року про незалежну оцінку нерухомого майна: нежилого приміщення, власником якого є ТОВ «БУ-1 Прилуки», реєстраційний номер майна 26541096, загальною площею 407,3 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного ФОП ОСОБА_7 ; визнано протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо оформлення та направлення до ДП «Сетам» (Чернігівської філії ДП «Сетам») заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року № 18-43/18027; визнано протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо оформлення та направлення переможцю торгів ОСОБА_1 , організатору торгів ДП «Сетам» та стягувачам ОСОБА_2 , ПАТ «Геотехнічний інститут», ОСОБА_8 , Прилуцькому ОУ ПФУ, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 акту від 04 вересня 2018 року про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки», з огляду на те, що до участі у справі за адміністративним позовом ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії не були залучені не лише стягувачі за виконавчим провадженням: ОСОБА_2 , ПАТ «Геотехнічний інститут», ОСОБА_8 , Прилуцький ОУ ПФУ, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , відносно яких товариством заявлялись вимоги, а також і ДП «Сетам» (організатор торгів) та переможець торгів ОСОБА_1 , щодо яких указаним судовим рішенням вирішено питання про їхні права і обов`язки. Отже, встановлені у постанові адміністративного апеляційного суду обставини не є преюдиційними для вирішення даної справи з огляду на суб`єктний склад сторін. Відповідно всі надані сторонами при вирішенні даного спору докази та заперечення аналізуються судом з точки зору їх достатності, достовірності, належності та допустимості.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважав помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог Товариства про визнання недійсними і скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року № 18-43/18027 та акту державного виконавця про проведення електронних торгів з посиланням на пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційний суд, не маючи можливості ухвалити рішення в частині позовних вимог, які судом першої інстанції по суті не розглядалися у зв'язку із помилковим закриттям провадження в справі в означеній частині, справу за позовом ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 у частині вимог про визнання недійсними і скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року № 18-43/18027 та акту державного виконавця про проведення електронних торгів належить направити для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України.

Державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» було призначено оцінювача та направлено позивачу звіт про оцінку нерухомого майна, але на час проведення електронних торгів товариство своїм правом оскаржити оцінку майна не скористалось. Про обізнаність позивача щодо результатів оцінки нерухомого майна свідчить також факт неодноразового (27 червня 2018 року, 13 липня 2018 року) ознайомлення керівника ТОВ «БУ-1 Прилуки» ОСОБА_6 з матеріалами зведеного виконавчого провадження, в якому вже була наявна проведена оцінка нерухомого майна, та скарга, подана ТОВ «БУ-1 Прилуки» в порядку господарського судочинства 24 липня 2018 року, на дії державного виконавця за зведеним виконавчим провадженням від 03 липня 2012 року № 31807194 щодо визначення вартості та оцінки майна суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «БУ-1 Прилуки» та використання оцінки в межах зведеного виконавчого провадження, яка ухвалою господарського суду від 25 липня 2018 року повернута без розгляду з посиланням на непідвідомчість та відсутність повноважень представника.

Є безпідставними доводи позову про порушення державним виконавцем черговості звернення стягнення на майно з посиланням на наявність численного рухомого майна товариства, оскільки з наданих державним виконавцем доказів вбачається, що на реалізацію було передано виявлене державним виконавцем майно боржника, що підтверджується заявками на реалізацію арештованого рухомого майна за період із 2014 року до 2018 року, а рухоме майно, яке згідно з відомостями реєструючих органів було зареєстровано за боржником ТОВ «БУ-1 Прилуки», але фактично не виявлено державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій, було оголошено в розшук на підставі постанови про розшук майна боржника від 17 червня 2016 року. Крім того, як свідчить відзив Прилуцького міськрайонного ВДВС, після реалізації рухомого майна виконавчою службою у березні та червні 2018 року передавались на реалізацію інші належні товариству нежитлові будівлі.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, а отже, є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами статей 650, 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акту державного виконавця про проведені торги.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, що в свою чергу узгоджується з висновками, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року в справі № 6-116цс12. Таким чином, посилання позивача на занижену оцінку майна, що підтверджується висновком експерта

№ 5109/5110/18-24 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 28 травня 2019 року та наведені судом першої інстанції ці аргументи на користь визначення порушеного права позивача правового значення для правильного вирішення спору не мають і не можуть бути підставою для задоволення вимоги ТОВ «БУ-1 Прилуки» про визнання електронних торгів недійсними. Крім цього, експерт оцінював вартість спірного нерухомого майна не на час проведення торгів, а на час складення експертного висновку.

Колегія суддів погодилася з доводами відзиву ДП «СЕТАМ», за якими жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результати торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяві не викладено та за обставинами справи не доведено. Матеріалами справи не спростовано, що ДП «Сетам» розмістило інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих відповідним органом ДВС. Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства організатором за нормами чинного законодавства не здійснюється. Підприємство здійснювало визначені процедурою дії щодо реалізації нерухомого майна і дотрималось вимог щодо повідомлення учасників про проведення електронних торгів та самої процедури їх проведення. Не можуть братись до уваги посилання позивача на дії державного виконавця, як підставу для визнання електронних торгів недійсними, так і надання оцінки діям органів державної влади не може відбуватись в межах розгляду справи про визнання електронних торгів недійсними, а тільки в межах скарги на дії державного виконавця.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Чернігівська філія ДП «СЕТАМ» не є юридичною особою, а тому в силу статті 48 ЦПК України не може бути відповідачем у даній справі. Позивач помилково заявив, а суд першої інстанції розглянув заявлені до філії позовні вимоги, у зв`язку з чим провадження у справі в частині вирішених позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Чернігівської філії ДП «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У січні 2020 року до Верховного Суду від ТОВ «БУ-1 Прилуки» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ТОВ «БУ-1 Прилуки» зазначає, що:

- ЦПК України не передбачено можливості направлення для подальшого розгляду до суду першої інстанції частини позовних вимог. У даному випадку оскаржувана постанова апеляційного суду від 03 грудня 2019 року не стосується ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та також не стосується наслідків порушення встановленої підсудності;

- суди попередніх інстанцій порушили положення статті 82 ЦПК України, оскільки не врахували преюдиційні висновки, викладені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі № 2540/3199/18, відносно розгляду позовних вимог, що безпосередньо та тісно пов`язані з тими, які розглядалися в даній справі. Апеляційний суд неправильно здійснив тлумачення частини четвертої статті 82 ЦПК України, оскільки для визнання рішення преюдиційним достатньо, щоб хоча б одна сторона приймала участь у справі, для якої підлягає застосуванню преюдиційне рішення. Тотожного суб`єктного складу сторін для застосування даної норми - не вимагається;

- державним виконавцем не було недотримано процедуру підготовки, проведення та оформлення результатів електронних торгів 20 серпня 2018 року, що встановлено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року, якою визнано протиправними дії щодо використання звіту про оцінку майна від 26 червня 2018 року; щодо оформлення та направлення до ДП «Сетам» заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року; щодо оформлення та направлення переможцю торгів, організатору та стягувачам акту про проведені електронні торги від 04 вересня 2018 року, а також скасовано заявку на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акт про проведені електронні торги від 04 вересня 2018 року;

- вищенаведене свідчить про наявність підстав для визнання недійсними електронних торгів;

- апеляційний суд у порушення статті 374 ЦПК України направив справу у частині позовних вимог на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аналіз змісту доводів касаційної скарги свідчить про те, що ТОВ «БУ-1 Прилуки» не оскаржує постанову апеляційного суду у частині закриття провадження у справі за його вимогами до Чернігівської філії ДП «Сетам», а тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) постанова апеляційного суду у зазначеній частині касаційному перегляду не підлягає.

Короткий зміст відзивів

У лютому 2020 року до Верховного Суду від представника ДП «Сетам» надійшов відзив, у якому він просить касаційну скаргу ТОВ «БУ-1 Прилуки» залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Представник ДП «Сетам» вказує, що торги були проведені відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням Порядку, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними. Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що якщо порушення Закону України «Про виконавче провадження» має місце тільки на стадії підготовки та передачі майна на реалізацію, обов`язки з виконання яких покладено на органи державної виконавчої служби, то такі дії мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

У березні 2020 року до Верховного Суду від представника Прилуцького МРВДВС ГТУЮ у Чернігівській області надійшов відзив, у якому вона просить касаційну скаргу ТОВ «БУ-1 Прилуки» залишити без задоволення, а оскаржені судові

рішення - без змін, посилаючись на те, що при проведенні оцінки спірного нерухомого майна були додержані всі норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, боржникові направлялася вся кореспонденція за належною адресою. Станом на 18 січня 2018 року в ЄДРЮОФОП містилася інформація про те, що керівником ТОВ «БУ-1 Прилуки» є ОСОБА_4 , а тому саме він був призначений зберігачем майна. Діючий керівник товариства неодноразово ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, що свідчить про те, що йому було відомо як про зберігача, так і про оцінку вартості нерухомого майна.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2020 року у задоволенні клопотання ТОВ «БУ-1 Прилуки» про зупинення дії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року у задоволенні клопотання представника ТОВ «БУ-1 Прилуки» про участь у судовому засіданні відмовлено; справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2009 року ТОВ «БУ-1 Прилуки» належало на праві приватної власності нежиле приміщення площею 407,3 кв. м на АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Прилуцького МРВ ДВС станом на 02 липня 2018 року на виконанні у цьому відділі перебувало зведене виконавче провадження № 31807196, до складу якого входило 16 виконавчих проваджень, про стягнення з ТОВ «БУ-1 Прилуки» на користь фізичних та юридичних осіб боргу на загальну суму 255 414,15 грн.

Відповідно до виконавчих документів, які перебували на примусовому виконанні у Прилуцькому МРВ ДВС у складі зведеного виконавчого провадження, стягувачами за якими були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інші, адреса боржника ТОВ «БУ-1 Прилуки» зазначалась: АДРЕСА_1.

За час перебування на виконанні зведеного виконавчого провадження № 31807196 на реалізацію було передано виявлене державним виконавцем майно боржника, що підтверджується заявками на реалізацію арештованого рухомого майна за період із 2014 до 2018 роки.

Рухоме майно, яке згідно з відомостями реєструючих органів було зареєстровано за боржником ТОВ «БУ-1 Прилуки», але фактично не виявлено державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій, було оголошено в розшук на підставі постанови про розшук майна боржника від 17 червня 2016 року.

У процесі зведеного виконавчого провадження № січня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно з якою було описано та накладено арешт на нежиле приміщення загальною площею 407,3 кв. м (реєстраційний номер 26541096) на АДРЕСА_1 . Адреса боржника ТОВ «БУ-1 Прилуки» зазначена: місто Прилуки, вулиця Індустріальна, 2.

Указаною постановою відповідальним зберігачем арештованого майна був призначений керівник ТОВ «БУ-1 Прилуки» Гапон В. М., який відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП на час вчинення цієї процесуальної дії обіймав дану посаду з 21 грудня 2015 року.

Іншою постановою від 07 травня 2018 року заступником начальника Прилуцького МРВ ДВС у ході виконання виконавчого провадження № 31807196 була винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно, зокрема, на нежиле приміщення загальною площею 407,3 кв. м, розташоване на АДРЕСА_1 у межах суми боргу 740 285,94 грн (т. 1, а. с. 78).

Відповідно до протоколу 1-18 загальних зборів учасників ТОВ «БУ-1 Прилуки» від 14 червня 2018 року за результатами розгляду звіту по діям керівника товариства було вирішено призначити директором ТОВ «БУ-1 Прилуки» з 14 червня 2018 року ОСОБА_6 .

Постановою Прилуцького МРВ ДВС від 21 червня 2018 року на підставі статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_7 було призначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 31807196 про стягнення з ТОВ «БУ-1 Прилуки» боргу на користь стягувачів - юридичних осіб. У цей же день копію указаної постанови було направлено боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, виготовленого 26 червня 2018 року СОД ФОП « ОСОБА_7 », ринкова вартість об`єкта оцінки - нежилого приміщення, загальною площею 407,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без урахування ПДВ становить

933 944,50 грн.

Листом від 26 червня 2018 року учасників виконавчого провадження було повідомлено про оцінку арештованого майна та роз`яснено, що у разі незгоди з результатами визначення вартості майна вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання повідомлення. Указане поштове відправлення було отримане ТОВ «БУ-1 Прилуки» 12 липня 2018 року.

02 липня 2018 року начальником Прилуцького МРВ ДВС на адресу Чернігівської філії ДП «СЕТАМ» була направлена заявка на реалізацію арештованого майна, яке описане та арештоване у зведеному виконавчому провадженні № 31807196 із загальною сумою боргу 255 414,15 грн, боржником у якому є ТОВ «БУ-1 Прилуки», а стягувачами - ПАТ «Геотехнічний інститут», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Майном, що передається на реалізацію, зазначено нежиле приміщення загальною площею 407,3 кв. м, яке розташоване у АДРЕСА_1 . Зберігачем майна указаний ОСОБА_4 , форма реалізації - електронні торги.

Проведення перших електронних торгів з продажу нежилого приміщення на АДРЕСА_1 було призначено на 30 липня 2018 року, проте торги не відбулися через те, що від жодного учасника не надійшло цінових пропозицій, що зафіксовано протоколом від 30 липня 2018 року за № 348608.

20 серпня 2018 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги з продажу спірного нежитлового приміщення. Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 20 серпня 2018 року № 353268 переможцем торгів визнано ОСОБА_1 , який запропонував за відповідний лот найвищу ціну - 930 500,00 грн, з яких 46 525,00 грн - винагорода організатора торгів та 883 975,00 грн сума, яку необхідно було перерахувати на рахунок продавця.

04 вересня 2018 року заступником начальника Прилуцького МРВ ДВС був складений акт про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме нежилого приміщення загальною площею 407,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2009 року.

31 серпня та 03 вересня 2018 року на депозитний рахунок відділу виконавчої служби надійшли кошти від реалізації нерухомого майна на загальну суму 883 975 грн, які у подальшому були розподілені наступним чином: 546 561,72 грн - перераховано в рахунок погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 31807196 (у тому числі виконавчого збору та витрат виконавчого провадження) та 337 413,28 грн - перераховано на рахунок боржника.

07 вересня 2018 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на нежиле приміщення загальною площею 407,3 кв. м на АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з висновком про вартість майна від 07 вересня 2018 року, наданим ТОВ

«БУ-1 Прилуки» суду першої інстанції, ТОВ «Оціночна компанія «Конкордія» було визначено ринкову вартість нежитлового приміщення загальною площею

407,3 кв. м, що розташоване на АДРЕСА_1 , яка становить

1 604 355,00 грн (т. 1, а. с. 27).

За висновком експерта № 5109/5110/18-24 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 28 травня 2019 року ринкова вартість об`єкту нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 407,3 кв. м, станом на 21 травня 2019 року становить 2 028 297,00 грн (т. 3, а. с. 183-195). У висновку експерт констатував про те, що виконану оцінку нерухомого майна, що складена суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_7 » у звіті про оцінку нерухомого майна від 26 червня 2018 року, можливо охарактеризувати як недостовірну, а саме як таку, що має недоліки, які вплинули на достовірність оцінки, що й призвело до викривлення кінцевого результату.

Постановою від 05 лютого 2019 року у справі № 2540/3199/18 Шостий апеляційний адміністративний суд скасував рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року та частково задовольнив позовні вимоги ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнав протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо використання звіту від 26 червня 2018 року про незалежну оцінку нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення, власником якого є ТОВ «БУ-1 Прилуки», реєстраційний номер майна 26541096, загальною площею 407,3 кв. м, яке знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , проведеного ФОП ОСОБА_7 . Визнав протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо оформлення та направлення до ДП «Сетам» (Чернігівської філії ДП «Сетам») заявки на реалізацію арештованого майна № 18-43/18027 від 02 липня 2018 року. Визнав протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо оформлення та направлення переможцю торгів ОСОБА_1 , організатору торгів ДП «Сетам» та стягувачам ОСОБА_2 , ПАТ «Геотехнічний інститут», ОСОБА_8 , Прилуцькому ОУ ПФУ, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 акту від 04 вересня 2018 року про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки». Скасував заявку на реалізацію арештованого майна Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області

№ 18-43/18027 від 02 липня 2018 року та акт Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки» від 04 вересня 2018 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив (т. 3, а. с.114-123).

Звернувшись з позовом про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, ТОВ «БУ-1 Прилуки» зазначало, що органом виконавчої служби та ДП «СЕТАМ» були допущені численні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями статей 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять публічні торги до договорів купівлі-продажу.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).

Разом з тим, оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.

Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до вищенаведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Пунктом 1 розділу VIIІ «Оформлення результатів електронних торгів» Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 вересня 2016 року

№ 2831/5, передбачено, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону (за наявності). У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі

№ 3-242гс16 зазначено, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів».

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі

№ 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок про те, що «головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними».

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада

2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада

2017 року у справі № 6-231цс17.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п`ята статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

У постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі

№ 6-116цс12 зазначено, що «відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Необхідно також зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада1999 року за № 745/4838. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Оскільки, як убачається із заяви про перегляд судових рішень і матеріалів справи, підставами для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів від 3 лютого 2004 року недійсними є як недодержання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, так і недодержання спеціалізованою організацією - філією «Чернівецький аукціонний центр» - вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, то при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно було встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів».

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі

№ 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18) та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) викладено правовий висновок про те, що «визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі

№ 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Апеляційний суд вірно вказував, що до предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів ( розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7). Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом про ВП 1999, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статей 55, 85 цього Закону)».

У справі, що переглядається, позивач мотивував вимоги про визнання недійсними електронних торгів і протоколу їх проведення та визнання недійсним правочин купівлі-продажу спірного нерухомого майна із застосуванням наслідків його недійсності тим, що:

- державний виконавець у заявці на реалізацію арештованого майна вказав колишнього керівника ТОВ «БУ-1 Прилуки»;

- державний виконавець належним чином не повідомив ТОВ «БУ-1 Прилуки» про призначення оцінювача спірного майна, вартість об`єкта нерухомості, що унеможливило своєчасне оскарження проведеної оцінки, яка є істотно нижчою за її реальну вартість;

- державний виконавець порушив порядок черговості звернення стягнення на майно боржника;

- ТОВ «БУ-1 Прилуки» не було повідомлено про проведення торгів.

Відмовляючи у визнанні недійсними електронних торгів і зобов`язанні повернути спірне нерухоме майно, суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши норми матеріального права до спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не можуть бути підставою для задоволення вказаних вимог. На момент винесення державним виконавцем постанови про опис та арешт майна у ЄДРЮОФОП містилася інформація про те, що керівником ТОВ «БУ-1 Прилуки» був ОСОБА_4 , а тому саме він був визначений зберігачем спірного майна. Новий керівник ОСОБА_6 не звертався до державного виконавця із заявою передачу йому майна як іншому зберігачу. Апеляційний суд установив, що ТОВ «БУ-1 Прилуки» було належним чином повідомлене як про призначення оцінювача спірного майна, так і про вартість спірного об`єкта, а також про призначення торгів. При цьому державний виконавець дотримався порядку черговості звернення стягнення на майно боржника - спочатку реалізоване було рухоме майно, а в подальшому - нерухоме. Апеляційний суд правильно зазначив, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, у тому числі й щодо оцінки вартості спірного майна, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Разом з тим помилковим є посилання суду апеляційної інстанції на те, що скасування адміністративним судом заявки на реалізацію арештованого майна з підстав того, що оцінка проведена з порушенням процедури, не свідчить про недійсність такої оцінки чи її достовірність.

Верховний Суд також вважає правильними висновки апеляційного суду про відмову у задоволенні вимог про визнання недійсним і скасування протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним правочину купівлі-продажу спірного майна, однак не може погодитися з мотивами такої відмови.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 905/2260/17 зазначено, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах.

Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними

Вимоги про визнання недійсним і скасування протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним правочину купівлі-продажу спірного майна є неефективним способом захисту порушеного права, оскільки відновлення прав позивача охоплюється заявленою позивачем вимогою про визнання недійсними прилюдних торгів.

У зв`язку з наведеним постанову апеляційного суду у частині відмови у задоволенні вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ Чернігівської області, ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів і протоколу їх проведення, визнання недійсним правочину купівлі-продажу нерухомого майна та застосування наслідків його недійсності, зобов`язання повернути майно належить змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

На підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд першої інстанції закрив провадження у частині вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акту державного виконавця про проведення електронних торгів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 04 вересня 2018 року та передаючи справу у цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції не дотримався норм процесуального права при закритті провадження, помилково пославшись на положення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України (набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами), оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі

№ 2540/3199/18 не є преюдиційною.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз Єдиного державного реєстру свідчить, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі

№ 2540/3199/18 апеляційну скаргу ТОВ «БУ-1 Прилуки» задоволено частково; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада

2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ТОВ «БУ-1 Прилуки»; визнано протиправними дії Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо: використання звіту від 26 червня 2018 про незалежну оцінку нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення, власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки», реєстраційний номер майна 26541096, загальною площею 407,3 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного ФОП ОСОБА_7 , оформлення та направлення до ДП «Сетам» заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року № 18-43/18027, оформлення та направлення переможцю торгів ОСОБА_1 , організатору торгів ДП «Сетам» та стягувачам акта від 04 вересня 2018 року про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки»; скасовано заявку на реалізацію арештованого майна Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 02 липня 2018 року № 18-43/18027; скасовано акт Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ТОВ «БУ-1 Прилуки» від 04 вересня 2018 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

У справі, що переглядається, ТОВ «БУ-1 Прилуки», зокрема, просило визнати недійсними та скасувати заявку на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акт державного виконавця про проведені електронні торги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Зважаючи на те, що на момент подання позову (вересень 2019 року) заявка на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04 вересня 2018 року вже були скасовані постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі № 2540/3199/18, провадження у справі в указаній частині позовних вимог належало закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Таким чином, постанова апеляційного суду у частині направлення справи для продовження розгляду позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акту державного виконавця про проведення електронних торгів до суду першої інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції в указаній частині - зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про:

часткове задоволення касаційної скарги,

зміну постанови суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів і протоколу їх проведення та визнання недійсним правочину купівлі-продажу спірного нерухомого майна із застосуванням наслідків його недійсності, зобов`язання повернути майно в мотивувальній частині з викладенням її у редакції цієї постанови,

скасування постанови апеляційного суду у частині направлення справи для продовження розгляду позовних вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 04 вересня 2018 року до суду першої інстанції,

зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі щодо вимог ТОВ «БУ-1 Прилуки» до ДП «Сетам», Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна від 02 липня 2018 року та акту державного виконавця про проведення електронних торгів у редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» задовольнити частково.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» до Державного підприємства «Сетам», Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів і протоколу їх проведення, визнання недійсним правочину купівлі-продажу нерухомого майна та застосування наслідків його недійсності, зобов`язання повернути майно змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у частині скасування рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

01 липня 2019 року у частині закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» до Державного підприємства «Сетам», Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна та акту державного виконавця про проведення електронних торгів скасувати.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

01 липня 2019 року у частині закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» до Державного підприємства «Сетам», Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернігівській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування заявки на реалізацію арештованого майна та акту державного виконавця про проведення електронних торгів змінити у мотивувальній частині, виклавши його в редакції цієї постанови.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Чернігівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов