Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

09 вересня 2021 року м. Київ

Подільський районним суд м. Києва у складі

головуючого судді Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К. В.,

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві- представник не з`явився,

відповідач ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього безпідставно отримані коштів за період з 05 жовтня 2010 року по 31 січня 2016 року у розмірі 23839,64 грн; вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач перебуває на обліку у позивача як одержувач пенсії за віком. Позивачем проведено співставлення індивідуальних відомостей про відповідача, що містяться у системі персоніфікованого обліку відомостей із відомостями, що містяться у пенсійній справі, внаслідок чого встановлено вірні дані про заробітну плату відповідача, що впливає на визначення розміру пенсії. У зв`язку із чим, встановлено переплату пенсії у спірному розмірі. Оскільки, відповідач недобросовісно не повідомив про обставини, які впливають на розмір пенсії, а відтак у відповідності до ст. 1212 ЦК України просить позов задовольнити. Разом із тим, у відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2019 року суддею у справі визначено Васильченка О. В.

20 квітня 2021 року проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О. І.

06 лютого 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

29 квітня 2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи подані зави учасників справи та наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у позивача, яка отримує пенсію за віком, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предмет регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, стягнення надміру виплаченої суми пенсії з пенсіонера можливе лише за умови, коли переплата виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Слід звернути увагу на те, що за змістом пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України безпідставно набута пенсія може бути стягнута за одночасної наявності двох умов рахункової помилки з боку юридичної особи, яка проводила виплату пенсії та недобросовісності з боку набувача.

Повертаючись до матеріалів справи суд не встановив, а позивач не довів зловживання відповідачем або подання недостовірних даних при поданні документів на оформлення пенсії, а саме відомостей про заробітної плати, сума якої впливає на розмір пенсії.

Попри те, зазначена обставина не свідчить про недобросовісність поведінки із сторони відповідача, яка б сприяла безпідставному отриманні осатанім пенсії у спірному розмірі.

Враховуючи наведене вище суд прийшов переконання, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати правило, встановлене частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, які є спеціальними правовими нормами для цих правовідносин, в той час як положення ст. 1212 ЦК України є загальними правовою нормою.

Суд застосовує спеціальні норми, які регулюють спірні правовідносини та містяться у вищевказаному законі та ст. 1215 ЦК України, не застосовуючи ст. 1212 ЦК України на яку посилався позивач у позовній заяві, адже така містить загальні положення про зобов`язання у зв`язку із набуттям майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 12 цього Кодексу що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження позову заявником жодного доказу суду не надано.

За таких обставин суд прийшов висновку про те, що майно (гроші) не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, адже це відбулось в не заборонений законодавством спосіб, а тому у позові необхідно відмовити в зв`язку з безпідставністю вимог.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у позові Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, місцезнаходження - місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок № 16, ;

відповідач

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 09 вересня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець