Справа № 490/6718/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в якій позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 32 477,53 грн.; витрати на послуги оцінювача за складання звіту № 102-20 у сумі 2 500,00 грн.; витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000,00 грн.; судовий збір у сумі 840,80 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 25.03.2020 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу Nissan X-trail, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 був визнаний судом винним у вчиненні вказаної ДТП. На час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ «УПСК» за Полісом № АО/2705126. Ліміт відповідальності визнається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу в сумі 130 000,00 грн.

14.07.2020 року позивачу було здійснено страхову виплату в сумі лише 59 009,39 грн. Після скарги до НБУ страховиком було ще доплачено 11 801,88 грн. Всього відповідач сплатив страхового відшкодування 70 811,27 грн.

Позивач замовив за власні кошти, в сумі 2 500,00 грн., незалежну оцінку про визначення вартості розміру (збитків) матеріальної шкоди. Відповідно до висновку за Звітом № 102-20 від 06.04.2020 року, вартість матеріального збитку становить 121 288,80 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 143 889,03 грн. Тобто автомобіль фізично знищений.

Для підтвердження вартості автомобіля після ДТП позивач надав суду доказ - зобов`язуючиу пропозицію визначення вартості майна у пошкодженому стані із платної платформи AUTOonline компанії Audatex. Позивач реалізував пошкоджений ТЗ за найвищою пропозицією в сумі 18 000,00 грн. Позивач сплатив за послуги платформи AUTOonline компанії Audatex власні кошти в сумі 1 434,72 грн.

Як результат, після продажу автомобіля у позивача виникли збитки, а саме 130 000,00 грн. ліміт відповідальності: 121 288,80 грн. (ринкова вартість ТЗ) - 18 000,00. (реалізація пошкодженого ТЗ через Audatex) - 70 811,27 грн. (страхове відшкодування) = 32 477,53 грн. різниця, яку просить стягнути позивач на його користь з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Чулупа О.С.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 15.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаним позовом.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 18.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 22.02.2021 року прийнято цивільну справу за вищезазначеним позовом до свого провадження. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі за вказаним позовом, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, позов просив задовольнити в повному обсязі.

24.06.2021 року до канцелярії суду від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив, в якому представник відповідача зазначає, що 26.03.2020 року для отримання страхового відшкодування позивач подав до ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування, зміст майнової вимоги згідно якої полягав у відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 .

ПрАТ «УПСК», керуючись ст.ст. 22, 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/5 від 13.04.2020 року здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (різниця між ринковою вартістю транспортного засобу до та після ДТП) та перерахувало на користь позивача 70 811,27 грн.

Так, ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в порядку та на умовах, встановлених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/5 від 13.04.2020 року складає 146 772,89 грн. Ринкова ж вартість автомобіля до ДТП, згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/3 від 13.04.2020 року складає 122 248,90 грн.

Оскільки витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу (146 772,89 грн.) перевищують вартість транспортного засобу до ДТП (122 248,90 грн.) ремонт транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , в розумінні п. 30.1 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є економічно необґрунтованим.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/3 від 13.04.2020 року ринкова вартість ТЗ у пошкодженому стані (вартість після ДТП) складає 51 437,63 грн.

Таким чином, відповідно до умов, встановлених ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодуванню підлягала різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та після ДТП: 122 248,90 грн. - 51 437,63 грн. = 70 811,27 грн.

ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акта № ОЦ/025/000/20/0219 перерахувало на користь позивача 70 811,27 грн. страхового відшкодування.

У зв`язку з простроченням ПрАТ «УПСК» виплати страхового відшкодування на користь позивача було перераховано 739,06 грн. пені.

Отже, ПрАТ «УПСК», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до норм матеріального права, а саме: п. 22.1 ст. 22, ст. 30, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування та виплатило його.

Враховуючи, що ПрАТ «УПСК» виконало взяті на себе обов`язки зі Полісом № АО/2705126 від 28.12.2019 року, відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того, якщо позивачу недостатньо сплаченого страхового відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Поряд з цим, у відповідача не виник обов`язок щодо відшкодування позивачу витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки страховик оглянув пошкоджений транспортний засіб у встановлений п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк (протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП).

Крім того, проведений на замовлення позивача Звіт № 102-20 від 06.04.2020 року не відповідає вимогам до висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи, що визначені ст. 106 ЦПК України.

Так, наданий позивачем Звіт № 102-20 від 06.04.2020 року, складений поза межами судового розгляду, не відповідає вимогам, встановленим у ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а отже, у розумінні ст.ст. 102, 106 ЦПК України не є висновком судового експерта, складеним на замовлення позивача, а тому витрати на його проведення не можуть вважатися судовими витратами.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 297758 від 25.03.2020 року, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Nissan X-trail, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , 25.03.2020 року на перехресті вулиць Інженерна-Спаська, Центрального району в місті Миколаєві, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав перевагу у русі транспортному засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортний засіб Nissan X-trail, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , виїхав за межі проїзної частини дороги, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3б, 16.11 ПДР.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14.04.2020 року по справі № 470/203/20 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

На момент ДТП, яка трапилась 25.03.2020 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan X-trail, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн. Франшиза за договором страхування становить 0 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 5 Закону № 1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст. 22, 28 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідно до ст. 12 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В ході розгляду справи встановлено, що під час ДТП пошкоджено належний позивачу транспортний засіб Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 .

25.03.2021 року ОСОБА_2 надав до ПрАТ «УПСК» Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду мі транспортними засобами Nissan X-trail, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 .

25.03.2021 ОСОБА_1 надав до ПрАТ «УПСК» Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду мі транспортними засобами Nissan X-trail, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 .

25.03.2021 року ПрАТ «УПСК» отримало заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 року про страхове відшкодування у зв`язку із завданням збитків, пошкодженням автомобіля Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 .

26.03.2020 року ФОП ОСОБА_3 провів огляд колісного транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , про що склав відповідний Протокол.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/5 від 13.04.2020 року складає 146 772,89 грн.

Ринкова вартість транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , до ДТП, згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/3 від 13.04.2020 року складає 122 248,90 грн.

Ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , складає 51 437,63 грн.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Положеннями п. 30.1. ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу (146 772,89 грн.) перевищують вартість транспортного засобу до ДТП (122 248,90 грн.), ремонт транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , в розумінні п. 30.1. ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є економічно необґрунтованим.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, суд при винесенні рішення бере до уваги Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/5 від 13.04.2020 року та Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 25-D/75/3 від 13.04.2020 року, оскільки огляд пошкодженого транспортного засобу Chery Eastar, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , здійснено ПрАТ «УПСК» у відповідності до вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 70 811,27 грн.

ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в загальному розмірі 70 811,27 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 11707 від 14.07.2020 року на суму 59 009,39 грн. та копією платіжного доручення № 13896 від 17.09.2020 року на суму 11 801,88 грн., що надані суду представником відповідача.

Таким чином, встановлено, що відповідач виконав свої зобов`язання, пов`язані із відшкодуванням заподіяної майнової шкоди позивачу, а отже позов задоволенню не підлягає.

Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 500,00 грн., витрат на послуги оцінювача за складання звіту № 102-20 від 06.04.202 року.

Так, відповідно до приписів пунктів 34.2. та 34.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається зматеріалів справи, позивач за власні кошти замовив незалежну оцінку про визначення вартості розміру (збитків) матеріальної шкоди - звіт №102-20 від 06.04.2020 року.

В звіті №102-20 від 06.04.2020 року вказано дату початку проведення оцінки - 25 березня 2020 року.

Таким чином, позивач в порушення приписів 34.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на свій розсуд, в день вчинення ДТП - 25.03.2020 року, самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди, за відсутності необхідної умови - нез`явлення представника страховика протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За такого у відповідача не виникло обов`язку відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в сумі 2500,00 грн.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу, якщо про це не звертаються сторони.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві до позову, в межах наданих сторонами доказів, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім іншого, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для зстягнення з відповідача на його користь 4 000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката та 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40 ) про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін