Ухвала

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 265/2563/20

провадження № 61-9479ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 02 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2021 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року поновлено строк на касаційне оскарження, водночас касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Як випливає з матеріалів касаційного провадження копію ухвали Верховного Суду від 29 червня 2021 року надіслано заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку та вручено 08 липня 2021 року. Строк виконання ухвали сплив 19 липня 2021 року.

Станом на 16 вересня 2021 року заявник вказані в ухвалі Верховного Суду від 29 червня 2021 року недоліки не усунув, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження матеріалів на виконання ухвали, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Тому касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 02 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко