Справа № 128/2473/21

РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Жигаровій Д.О.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

адвокатів Бойко Ю.О., Вересюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою адвоката Бойко Юлії Олександрівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 - про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бойко Ю.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (колишній чоловік) проживають разом за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 серпня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вказує, що від шлюбу вони мали дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній постійно підіймав на неї руку, висловлюється нецензурною лайкою, завдавав тілесні ушкодження, погрожував, залякував, принижував, вживає в присутності рідних та сусідів нецензурні вислови, весь час її переслідує, перешкоджає заявниці користуватись своєю власністю, пошкоджує її особисті речі, внаслідок чого вона постійно викликає поліцію, що фіксує вказані обставини. Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву їх відносин, втім він все рівно не залишає у спокої заявницю. З даного приводу ОСОБА_1 неодноразово викликала працівники поліції та подавала заяви до органів поліції відносно ОСОБА_2 , що відображено в листі ГУ Нацполіції у Вінницькій області Вінницьке районне управління поліції відділ поліції №3, №6105/202-2021 від 30.06.2021року. Таким чином, вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальний припис у вигляді: заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою судді від 13.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Бойко Ю.О. заяву підтримали окрім вимоги, щодо п. 4 заявлених вимог, за якимм заявниця просила видати обмежувальний припис у виді заборони ОСОБА_2 в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 . Суду зазначила, що тривалий час ОСОБА_2 вчиняє відносно неї економічне, психологічне та фізичне насилля. На теперішній час з січня 2020 року в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за її позовом про поділ майна. На тепер справа не вирішена та призначена до чергового судового засідання. ОСОБА_2 неодноразово вчиняв сварки, обшукував її кімнату, ламав відеокамери, які вона була змушена поставити щоб зафіксувати факти насильства, а також для спостереження за дитиною, яка була інвалідом дитинства. Зазначила, що заінтересована особа примушувала її до продажу будинку, влаштовував сварки, шарпав її за одяг і вона була змушена писати чисельні заяви до поліції. Таке відношення до неї викликало необхідність звернення до суду із зазначеною заявою.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його адвокат Вересюк М.В. вимоги заяви не визнали. ОСОБА_2 суду показав, що ОСОБА_1 має в будинку окрему кімнату. Він також проживає окремо і він ніколи не заперечував, щодо користування нею всіма приміщеннями будинку. Фізичну силу до ОСОБА_1 ніколи не застосовував. Відеокамери не ламав, вхід в свою кімнату чи в інші кімнати будинку не обмежував. Всі сварки почалися з моменту подачі позову до суду про поділ майна подружжя. Вважає, що заява заявницею подана з метою вплинути на нього під час поділу майна. В задоволені заяви просить відмовити.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

12.06.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, який в подальшому частковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25.08.2020 року було розірвано (а.с.10,11-12).

В період спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13), яка в подальшому померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період з 05.02.2021 року по 05.04.2021 року ОСОБА_1 отримувала індивідуальний план з надання соціальної послуги консультування психолога (а.с.14-17,18,19).

Відповідно до довідки № 633/08-04 від 24.02.2021 року виданої Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, вбачається, що склад сім`ї ОСОБА_1 наступний: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишній чоловік), проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації; Донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

ОСОБА_1 неодноразово викликала працівників поліції та подавала заяви до органів поліції відносно ОСОБА_2 , що відображено в листі ГУ Нацполіції у Вінницькій області Вінницьке районне управління поліції відділ поліції №3, №6105/202-2021 від 30.06.2021року (а.с. 28-29, 30-44).

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено п. 3, 6, 7, 8 та 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В свою чергу, як унормовано ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Судом є встановлено, що між сторонами виникають сварки та непорозуміння, які в основному були пов`язанні з причиною які стали підставою для розірвання шлюбу, а в подальшому з наявністю судового спору з приводу поділу майна. Суду не наданий жодний доказ, яким було б визнано відповідним судовим рішенням факт вчинення психологічного, економічного, фізичного насильства відносно заявниці. Не подано жодний доказ нанесення тілесних ушкоджень, доказ пошкодження належного заявниці майна. Судом є встановлено, що сторони проживають кожен в окремій кімнаті належного сторонам на праві спільної сумісної власності житлового будинку. Кожен забезпечений вільним доступом до свого місця мешкання. Наявність лише фактів сварок та конфліктів з приводу користування майном не є самостійною підставою для встановлення обмежувального припису.

Суд вважає, що звернення заявниці до органів поліції, реєстрація звернень в журналі ЖЕО, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 фізичного домашнього насильства, враховуючи, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, адміністративному правопорушенню до встановлення вказаного факту неправомірних дій відповідним судовим рішенням.

Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 350-1-350-6 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви адвоката Бойко Юлії Олександрівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 ;

Суддя І.А. Ганкіна