Ухвала

14 вересня 2021 року

місто Київ

справа № 264/5462/18

провадження № 61-12846ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_2 у вересні 2018 року звернулася до суду із позовом про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю.

Відповідач ОСОБА_1 у липні 2019 року звернувся до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання сина з батьком.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_4 .

У задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Царьова О. С., 29 липня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 , зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

Від заявника у серпні 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку подано докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному Судом розмірі.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають правовим висновкам, викладеним, зокрема у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі 336/1205/19-ц (провадження

№ 61-2560св20), від 28 грудня 2020 року у справі 487/2001/19-ц (провадження № 61-12667св20), від 27 січня 2021 року у справі № 727/3856/18 (провадження № 61-16426св20);

- суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, поданих ОСОБА_5 , зокрема, довідки про склад сім`ї, акта, складеного депутатом. Інші докази є недопустимими, оскільки всупереч частині другій статті 83 ЦПК України подані із порушенням процесуальних строків.

Отже, серед підстав касаційного оскарження заявником рішень судів першої та апеляційної інстанцій зазначені підставі, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 та пункті 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції від 24 червня 2021 року, повний текст якого складено 29 червня 2021 року та отримано заявником 01 липня 2021 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Враховуючи, що повний текст постанови Донецького апеляційного суду від 24 червня 2021 року складено 29 червня 2021 року, тридцятиденний строк, протягом якого може бути подана касаційна скарга, розпочався з 30 червня 2021 року, відповідно, закінчився - 30 липня 2021 року.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 у межах тридцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, тому питання про поновлення цього строку не підлягає процесуальному вирішенню.

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Царьова Олена Сергіївна.

Витребувати із Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області цивільну справу № 264/5462/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко