Справа № 442/10/20 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/3429/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. про усунення від права на спадкування за законом та визнання права на спадкування всього спадкового майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. про усунення від права на спадкування за законом та визнання права на спадкування всього спадкового майна.

Вимоги мотивувала тим, що вона, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після одруження, змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , актовий запис за №18. Її мати ОСОБА_8 , батько - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 14.05.1955, після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження. Її рідна сестра ОСОБА_6 ( змінила прізвище на « ОСОБА_10 » після одруження ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 , виданого РАГС м.Дрогобич) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , зареєстровано у реєстрі № 1517. Її син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки її сестра часто хворіла, була хвора на поліомієліт, вчилася в університеті у м.Львові, а потім працювала у проектному інституті, часто перебувала у відрядженнях, вона повністю займалася вихованням та утриманням племінника ОСОБА_12 , він проживав з нею постійно. Згодом, оскільки вони проживали та були зареєстровані за однією адресою та стояли на черзі на отримання житлової площі, у 80-ті роки, їм надали житлову квартиру АДРЕСА_1 . У 1999 році її племінник ОСОБА_12 одружився з ОСОБА_5 , 1981 року народження, після одруження проживав за її адресою: АДРЕСА_2 . У той період племінник часто зловживав спиртними напоями. Дітей у них не було, вони часто розходилися, проживали окремо. Оскільки у 2007 році, у квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані її сестра та племінник, то вони з сім`єю вирішили приватизувати квартиру, вона особисто помогла оформити відповідні документи на право власності, тобто у власності її сестри ОСОБА_13 та племінника ОСОБА_12 перебувала квартира АДРЕСА_1 , свідоцтвом про право власності від 13.12.2005 № 22/1 17, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради. Її сестра ОСОБА_13 , дуже хворіла, вона здійснювала догляд за нею, доглядала, лікувала її, а ІНФОРМАЦІЯ_5 її сестра померла, вона особисто займалася її похованням. Сестра ОСОБА_13 за життя постійно наголошувала на тому, що квартира АДРЕСА_1 є власністю їхньої сім`ї і вона хотіла переоформити її на неї, але за станом здоров`я не встигла цього зробити. Вона дуже любила свого племінника ОСОБА_14 , для неї він був сином, тому вона не зверталася до нотаріуса про прийняття спадщини, після смерті сестри, і такої необхідності у неї не було, адже вона все робила для нього. Племінник довго не оформляв спадщину, оскільки не мав коштів. У 2017 році вона, оплативши свої особисті кошти, допомогла оформити спадщину. Після оформлення спадщини, ОСОБА_12 став власником цілої квартири, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії та №443 від 19.05.2017, виданим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Племінник оформляв кредити, оплату за які здійснювала вона особисто. З 2012 року дружина її племінника ОСОБА_5 поїхала на заробітки у Росію, згодом і покликала її племінника. Увесь цей час, вона особисто здійснювала догляд за вищевказаною квартирою, за власні кошти оплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, замінювала сантехніку, здійснила відключення від централізованого опалення. Племінник приїжджав дуже рідко, у 2017 році він приїхав, коли вона його бачила, звернула увагу на його зовнішній вигляд, він був вкрай незадовільним, тому вона просила його залишитися на Україні, щоб пройти медичний огляд, але дружина наполягала на тому, що їм терміново потрібно їхати на роботу. Зазначила, що коштів на лікування не має. Наголосила на тому, що всі зароблені кошти племінником, забирала його дружина та вкладала у свій житловий будинок у м.Стебнику, робила там ремонти та не зважаючи на те, що він постійно тяжко працював за кордоном, племінник не мав навіть коштів на одяг та харчування, вона надавала йому свої особисті заощадження. Крім того, навіть не мав грошей на дорогу до Росії. Зі слів племінника їй було відомо, що він працював на роботі на меблевій фабриці разом зі своєю дружиною, яка там працювала у відділі кадрів. У липні 2019 року, її племінник приїхав додому, мав вкрай незадовільний зовнішній вигляд, що свідчив про тяжку та тривалу хворобу. Племінник виглядав дуже хворим. Вона за власні кошти відвезла його до лікарні на обстеження та після пройдених аналізів у нього виявили рак 4-го ступеня. Діагноз поставили у м.Дрогобичі. Він уже не підлягав жодному лікуванню. Лікар вказав, що жити йому залишилося один тиждень та вказав на той факт, що така хвороба триває близько двох років, і що не встановити її було не можливо, все це підтверджується медичними довідками та обстеженнями. Після повернення додому, вона купувала всі медикаменти, призначені лікарем, робила все можливе, щоб полегшити фізичну біль ОСОБА_14 , постійно була з ним, варила їсти, перші страви, оскільки він не міг їсти інше. Племінник дізнався про хворобу і хотів оформити на неї заповіт на квартиру, оскільки за волею його матері та його самого, дана квартира належала їхній сім`ї, але зробити цього, як виявилося не зміг, оскільки відповідачка умисно сховала від нього паспорт громадянина України у Росії, а без документа жоден нотаріус не оформив заповіт. На його особисте прохання до відповідача, повернути йому паспорт України, відповідачка відмовилася. Вона не могла його покласти на лікування до лікарні, бо паспорта у нього не було, лікарі відмовлялися це робити. У такий спосіб відповідачка чинила умисні перешкоди і унеможливила оформлення племінником заповіту, тобто впливала на волевиявлення спадкодавця. Впродовж хвороби племінник, окрім фізичного болю, який спричинила йому хвороба, зазнавав ще й душевних страждань у зв`язку з поведінкою відповідачки. ІНФОРМАЦІЯ_6 , її племінник, ОСОБА_12 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 18 липня 2019 року, видане Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис №441. Після його смерті, виникла проблема, яка полягала у тому, що вона не змогла його поховати, оскільки паспорта громадянина України у нього не було. Відповідачці було достеменно відомо про хворобу померлого, адже вона з ним проживала і працювала на одній роботі, при цьому не відвела його до лікаря, не помагала йому, а навпаки заставляла працювати на роботі без жодного вихідного. Вважала, що із спадкодавцем вона проживала однією сім`єю, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права і обов`язки, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду із позовом.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. про усунення від права на спадкування за законом та визнання права на спадкування всього спадкового майна- задоволено.

Усунуто ОСОБА_5 , спадкоємця першої черги за законом від права на спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнано за ОСОБА_3 , спадкоємцем другої черги за законом, право на спадкування всього спадкового майна після смерті племінника ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 768,40 грн понесених нею судових витрат.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеокоференції. Вважає. що рішення суду неправомірно в односторонньому порядку ґрунтується виключно на показах свідків позивача. Судом не надано оцінки запереченням відповідача. Вважає, що не підтверджено доказами, а судом не обґрунтовано в чому полягав безпорадний стан померлого, протягом якого часу тривала хвороба, яку медичну допомогу надавала позивач, та які докази надання такої допомоги, якої сторонньої допомоги потребував померлий. Звертає увагу на те, що самі по собі пояснення позивача є голослівними та абсолютно не підтверджені доказами.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

29.03.2021 позивачка ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу відповідачки.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заперечення позивачки ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4 , перевірвши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 є племінником позивача ОСОБА_3 .

У 1999 році ОСОБА_12 одружився з відповідачкою ОСОБА_5 і у 2012 подружжя виїхало до Російської Федерації.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії та №443 від 19.05.2017, виданого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. , ОСОБА_12 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України.

Як вбачається з трудового договору від 10.10.2018, ОСОБА_12 працював комплектувальником меблів у мебельному цеху у Московській області Російської Федерації (а.с. 161 зворот т.1).

Згідно страхового полісу №00356627 від 04.09.2018 року ОСОБА_12 був учасником добровільного медичного страхування Російської Федерації «Формула здоров`я. Трудовий мігрант» (а.с. 160 т.1).

Згідно даних ультразвукового обстеження проведеного в КНП ЛОР «Львівський онкологічний регіональний лікувально-діагностичний центр», проведеного 04.07.2019 і 05.07.2019 у пацієнта ОСОБА_12 виявлено ехоознаки асциту, вогнищеві утворення у печінці розміром до 3-8,5 см.

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 18 липня 2019 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 47 років, про що зроблено відповідний запис за №441.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка здійснювала опіку над спадкодавцем, який останні місяці свого життя потребував постійного медичного догляду, а відповідачка ОСОБА_5 умисно ухилялася від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, хоча мала можливістю його виконувати.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні таких обставин, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року у справі № 308/12730/15-ц (провадження № 61-46522св18) вказує, що для правильного застосування положення ч.5 ст. 1224 ЦК України, суду необхідно установити чи був спадкодавець у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, чи знав відповідний спадкоємець про указаний стан спадкодавця та чи потребував останній допомоги саме від указаного спадкоємця. Крім того, підлягають урахуванню також обставини щодо існування у спадкоємця можливостей надавати необхідну допомогу спадкодавцю. Для правильного застосування положення ч.2 ст. 1259 ЦК України, суду необхідно установити чи відповідний спадкоємець протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані.

При цьому, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан повинен бути підтверджений відповідними записами в медичних документах (постанова Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі № 346/1178/17 (провадження № 61-48393св18).

Колегія суддів дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що в процесі розгляду справи позивачкою не було надано переконливих доказів ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцеві, як і не доведено перебування в безпорадному стані спадкодавця, що ОСОБА_12 за станом здоров`я не міг сам себе обслуговувати і потребував сторонньої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12 працював, сплачував податки, з роботи звільнився 02.07.2019 (а.с.136 т.1). Згідно медичної документації, наявної в матеріалах справи, наявність хвороби було діагностовано у ОСОБА_12 на початку липня 2019 і такою не підтверджено безпорадного стану спадкодавця.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для усунення ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_12 , оскільки позивачем не доведено факт тривалого безпорадного стану спадкодавця, а також наявність умисних, винних дій з боку відповідачки, спрямованих на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. про усунення від права на спадкування за законом та визнання права на спадкування всього спадкового майна - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:17.09.2021.

Головуючий

Судді