Справа № 946/5692/21
Провадження № 2-р/946/19/21
УХВАЛА

17 вересня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Ромалійської М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено.

10.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз`яснення ухвали суду з підстав порушень вимог до мотивування та обґрунтування судових рішень, в якій просить роз`яснити ненадання суддею в ухвалі від 02.09.2021 року правової оцінки наступним аргументам, а саме:

1. Суддя Смокіна Г.І. у минулому дозволяла собі проводити судові засідання за участі заявника, де демонстративно допускала вкрай неетичну поведінку щодо неї, публічно принижуючи за присутності процесуальних опонентів, чим остаточно підірвала довіру до себе як судді.

2. Суддя Смокіна Г.І., перебуваючи та діючи у статусі судді, демонстративно дозволяла собі публічно принижувати заявницю за присутності необмеженої кількості відвідувачів суду.

3. Суддя Смокіна Г.І., перебуваючи та діючи у статусі судді, демонстративно дозволяла собі перемигуватися безпосередньо у судовому засіданні з процесуальними опонентами, чим остаточно підірвала довіру до себе як судді.

4. Суддя Смокіна Г.І., перебуваючи та діючи у статусі судді, демонстративно дозволяла собі позапроцесуальні контакти з процесуальними опонентами (зокрема, у цивільній справі № 500/2395/18), чим остаточно підірвала довіру до себе як судді.

5. Суддя Смокіна Г.І. була викрита у використанні підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18 на користь процесуальних опонентів.

6. Суддя Смокіна Г.І. була викрита у сприянні використанню підроблених документів відповідачам та іншим особам у рамках судового розгляду цивільної справи № 500/2395/18.

7. У рамках судового розгляду цивільної справи № 500/2395/18 суддя Смокіна Г.І. неодноразово, діючи на користь членів організованого злочинного угруповання, неодноразово допускала бездіяльність щодо постановления окремої ухвали, чим здійснювала та продовжує здійснювати підтримку осіб, викритих нею у злочинній діяльності.

8. У рамках судового розгляду цивільної справи № 500/2395/18 суддя Смокіна Г.І., діючи на користь членів організованого злочинного угруповання, призначила експертизу на підставі підроблених документів, чим умисно затягнула на користь процесуальних опонентів розгляд судової справи № 500/2395/18 на 6 місяців, чим злісно порушила розумні строки судового розгляду у зазначеній цивільній справі.

9. Проти судді Смокіної Г.І. не. неодноразово подавались скарги до Вищої ради правосуддя з підстав численних порушень суддівської етики суддею Смокіною Г.І., через що заявниця не може очікувати від судді Смокіною Г.І. неупередженого розгляду будь-якої справи.

10. Заявницею на суддю Смокіну Г.І. неодноразово подавались заяви про вчинення суддею Смокіною Г.І. злочинів, пов`язаних з використанням підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18, через що вона не може очікувати від судді Смокіною Г.І. неупередженого розгляду будь-якої справи.

11. За її заявою про вчинення суддею Смокіною Г.І. злочинів на користь організованого злочинного угруповання, пов`язаних з використанням підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18, було відкрите кримінальне провадження, в якому заявниця має статус потерпілого та цивільного позивача, що категорично виключає участь судді Смокіної Г.І. у здійсненні правосуддя у будь-якій справі за участі заявниці.

12. Через подання заявницею цивільного позову до судді Смокіної Г.І. про відшкодування суддею Смокіною Г.І. моральної шкоди у рамках кримінального провадження, суддя Смокіна Г.І. підлягає безальтернативному відводу (самовідводу).

13. Перманентна незаконна діяльність судді Смокіної Г.І. вказує на те, що суддя Смокіна Г.І. не може надати будь-які (навіть мінімальні) гарантії для забезпечення об`єктивного розгляду конкретної справи, що є безальтернативною підставою для відводу судді Смокіної Г.І. («Salov v. Ukraine», п. 85; «Borgers v. Belgium», п. 26).

14. Через перебування судді Смокіної Г.І. під повним контролем організованої злочинності, суддя Смокіна Г.І. не може в принципі бути незалежним судом, адже суддя Смокіна Г.І., як засвідчили зображені вище події, демонструє відсутність гарантій щодо тиску на суддю Смокіну Г.І. та повну відсутність зовнішні атрибутів незалежності («Campbell and Fell v. the UK», п. 78; «Naumenko v. Ukraine», п. 95; «Salov v. Ukraine», п. 80; «Lavents v. Latvia», п. 117; «Findlay v. the UK», п. 73).

15. Суддя Смокіна Г.І., як засвідчили події та обставини, зображені вище, має особисту зацікавленість та упередженість при розгляді цивільної справи № 500/2395/18, що повністю виключає можливість розгляду цієї суддею також й інших справ за участі заявниці («Academy Trading Ltd. and Others v. Greece», п. 43; «Daktaras v. Lithuania», п. 30; «Moiseyev v. Russia», n. 174).

16. Суддя Смокіна Г.І. в принципі не може розглядати цю та інші справи за участі заявниці відповідно до суб`єктивного критерію, а саме через її особисті переконання та її поведінку, яка аналізується у цій заяві («Fey v. Austria», п.п. 28-30; «Wettstein v. Switzerland», п. 42; «Pullarv. the UK», п. 38; «Belukha v. Ukraine», п. 49).

17. Як зазначалося вище, суддя Смокіна Г.І. вже прилюдно висловлювала у відкритий спосіб своє негативне ставлення до заявниці. Між тим, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, якщо суддя, який розглядає справу, публічно вживає вислови, що містять натяк на негативну оцінку однієї зі сторін у справі, є підставою для відводу такого судді («Daktaras v. Lithuania», п. 31; «Buscemi v. Italy», п.п. 67-68; «Lavents v. Latvia», п. 118).

18. Щодо об`єктивного критерію, то відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, об`єктивна перевірка переважно стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею або іншими учасниками судового процесу. У зв`язку з цим навіть зовнішній вигляд може мати певне значення, або, іншими словами, «справедливість повинна бути не тільки здійснена, це повинно бути помітно». На кону стоїть довіра, яке суди в демократичному суспільстві повинні вселяти народу («Mikhaylova v. Ukraine, п. 56). Між тим, ті висловлення та дії, які у неприхований спосіб продемонструвала суддя Смокіна Г.І. при розгляді цивільної справи № 500/2395/18 свідчить про те, що суддя Смокіна Г.І. не є здатною здійснювати правосуддя як у цивільній справі № 500/2395/18, так і в інших справах за участі заявниці.

19. Через свої дії, зображені вище, суддя Смокіна Г.І. не може в принципі вселяти довіру суспільству, і насамперед сторонам у процесі («Thomann v. Switzerland», п. 30; «Bochan v. Ukraine», n. 66; «Salov v. Ukraine», п. 81; «Bulut v. Austria», п. 31), що є додатковою підставою для її відводу.

20. Той факт, що суддя Смокіна Г.І. за 6 місяців жодним чином не відреагувала на численні скарги з приводу її дій, спрямованих на приниження заявниці, та з приводу її позапроцесуальних контактів з процесуальними опонентами, за принципом мовчазної згоди вона повністю погодилася зі скаргами, що також виключає її участь у розгляді цієї цивільної справи.

Просить суд роз`яснити позицію суду з приводу кожного з аргументів, поданих вище, включаючи питання використання суддею Смокіною Г.І. підроблених документів у цивільній справі № 500/2395/18 та вступ судді Смокіної Г.І. у позапроцесуальні зв`язки з процесуальними опонентами.

Згідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву без виклику учасників справи.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту ст. 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Тлумачення ст. 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення (Ухвала Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі № 667/7960/14-ц).

Статтею 271 ЦПК України передбачено право осіб, які брали участь у справі, вимагати роз`яснення рішення, ухваленого по суті спору, коли його зміст викладено не чітко, його положення незрозумілі, внаслідок чого виконання такого рішення викликає труднощі чи стає неможливим (Ухвала Верховного Суду від 17.07.2019 р. у справі № 690/436/17).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2021 року, яку просить роз`яснити заявник, не відноситься до судових рішень, право на роз`яснення яких передбачено ст. 271 ЦПК України, отже зазначена ухвала не може бути об`єктом роз`яснення.

Крім того, у заяві фактично ставиться питання щодо роз`яснення мотивів ухваленого судового рішення, що не може бути підставою для роз`яснення судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про роз`яснення ухвали суду від 02.09.2021 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 259-261, 271 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2021 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.І.Смокіна