Справа № 932/5612/21
Провадження № 2/201/3432/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю 08 вересня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 663 про задоволення вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 314 288,03 доларів США, що за курсом НБУ на 04 січня 2019 року становить 8 650 092, 34 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 3 500 грн., яка була передана ОСОБА_1 в іпотеку за договором іпотеки, посвідченим 27 червня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. за реєстровим номером №2100.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами..

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 663 про задоволення вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 314 288,03 доларів США, що за курсом НБУ на 04 січня 2019 року становить 8 650 092, 34 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 3 500 грн., яка була передана ОСОБА_1 в іпотеку за договором іпотеки, посвідченим 27 червня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. за реєстровим номером №2100.

Враховуючи характер та обсяг позовних вимог, зважаючи на те, що позивач в судовому порядку оскаржує виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 663 про задоволення вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 314 288,03 доларів США, що за курсом НБУ на 04 січня 2019 року становить 8 650 092, 34 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 3 500 грн., яка була передана ОСОБА_1 в іпотеку за договором іпотеки, посвідченим 27 червня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. за реєстровим номером №2100, а невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може утруднити виконання рішення суду у випадку прийняття його на користь позивача і призвести до негативних наслідків для позивача, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який боржник оскаржує у судовому порядку, оскільки такий спосіб забезпечення позову відповідає вимогам закону, що буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 149, 150ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 663 про задоволення вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 314 288,03 доларів США, що за курсом НБУ на 04 січня 2019 року становить 8 650 092, 34 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 3 500 грн., яка була передана ОСОБА_1 в іпотеку за договором іпотеки, посвідченим 27 червня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. за реєстровим номером №2100.

Ухвалу суду для виконання направити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Суддя С.О. Демидова