КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 356/567/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П., із участю секретаря Ткаченко Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2021 року у справі за позовом позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я вчиненим кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь завдану моральну ( немайнову ) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я вчиненим кримінальним правопорушенням, у розмірі 100 000 грн.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000148 від 17.09.2019 року, розглянутого Березанським міським судом Київської області ( вирок від 21.05.2020 року, справа № 356/30/20, провадження № 1-кп/356/28/20 ) встановлено, що 07.09.2019 року, близько 10 годин 25 хвилин, ОСОБА_2 зайшла на територію домогосподарства в АДРЕСА_1 та реалізуючи свій злочинний умисел, нанесла їй ряд ударів руками та ногами, внаслідок чого спричинила їй легкі тілесні ушкодження, згідно висновоку експерта № 76 Д від 13.12.2019 року.

Відповідно до вказаного висновку експерта у позивачки виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх та нижніх кінцівок, садна обличчя та тулуба.

Загалом було нанесено не менше шести ударів. Таким чином, відповідачка своїми умисними та протиправними діями вчинила відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

За вказаний злочин ОСОБА_2 засуджена Березанським міським судом Київської області до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень згідно вироку від 21.05.2020 року, який не оскаржувався та набрав законної сили.

Позивачка вказує, що після заподіяння їй легких тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, вона неодноразово зверталася до різних лікувальних установ з метою отримання кваліфікованої медичної допомоги.

Як стверджує вона, окрім фізичної та матеріальної шкоди діями відповідача їй завдано і немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, позивачці була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах.

Розмір відшкодування заподіяних психологічних (моральних) страждань, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат визначений позивачем у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я вчиненим кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 7 000 грн, а решті вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що 07.09.2019 року, близько 10 години 25 хвилин, ОСОБА_2 зайшла на територію домогосподарства ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , з метою врегулювання триваючого конфлікту, пов`язаного з веденням господарства.

У ході словесної сварки із ОСОБА_1 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_2 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень позивачці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 діючи умисно, нанесла удари кулаком в праве передпліччя та удари ногою у ліве коліно позивачки, після чого конфлікт припинився, а ОСОБА_2 залишила домоволодіння позивачки.

Згідно висновку експерта №76Д від 13.12.2019 року, у ОСОБА_1 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці на верхніх та нижніх кінцівках, садна обличчя та тулубу, які виникли від дії тупого твердого предмету(-тів), або при ударі об такий(-кі).

Виявлені ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки, які утворилися від дії тупого твердого предмету(-тів), яким могла бути рука, зжата в кулак або взута нога.

Враховуючи характер, локалізацію, а також ступінь вираженості ознак загоєння вказаних тілесних ушкоджень термін їх утворення може відповідати даті та обставинам на які вказує ОСОБА_1 , під час проведення слідчого експерименту.

ОСОБА_1 було нанесено не менше 6 ударів або контактів.

Викладені вище обставини підтверджуються вироком Березанського міського суду Київської області від 21.05.2020 року, яким ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу у сумі 850 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили 23.06.2020 року ( а.с. 6-7 ).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт спричинення позивачці легких тілесних ушкоджень відповідачкою та моральної шкоди, внаслідок вчинення протиправних дій, встановлена наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням ОСОБА_2 та її вину в заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом, виходячи з оцінки характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховує стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Отже, зважаючи на встановлені обставини справи, доводи сторін, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи висловлену в судовому засіданні представником відповідача позицію про часткове визнання відповідачем позовних вимог у розмірі 7 000,00 грн, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення їх з відповідачки у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, вчиненим кримінальним правопорушенням.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2021 року змінити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану позивачці моральну шкоду у повному розмірі - 100 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення ( а.с. 84-86 ).

Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, вироком Березанського міського суду Київської області від 21.05.2020 року ОСОБА_2 визнана винною у заподіянні позивачці, близько 10 годин 25 хвилин, 07.09.2019 року по АДРЕСА_1 , легких тілесних ушкоджень ( а.с. 6-7 ).

Унаслідок цього, як правильно встановлено місцевим судом, позивачці заподіяно моральної шкоди у розмірі 7 000 грн, яка стягнута рішенням Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2021 року з висновками якого не погодилась ОСОБА_1 та подала до суду другої інстанції апеляцію ( а.с. 69-72, 76-77 ).

При вирішенні зазначеного спору між сторонами суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне правове обґрунтування свого рішення.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини заподіяння позивачці тілесних ушкоджень і, як наслідок, моральної шкоди, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання про те, що рішення місцевого суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

При цьому, заподіяний позивачці розмір моральної шкоди, з врахуванням зазначеного, характеру порушення її прав, глибини та обсягу душевних страждань, які вона зазнала і викликаних необхідністю захисту свого немайнового інтересу в судовому порядку, що негативно впливає на її фізичний та психічний стан, інших негативних наслідків, які мають істотне значення, вимог розумності, виваженості і справедливості, положень п.п. 2, 3, 9, 10 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» від 31 березня 1995 року, на переконання суду другої інстанції, визначений правильно.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, положень ст. 3 Конституції України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, з точки зору суду другої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції, а тому - не є правовою підставою для зміни чи скасування ухваленого по справі рішення.

Інші доводи апеляції, зокрема, про відсутність мотивів ухваленого рішення місцевим судом, визначений ним розмір немайнової шкоди не відповідає ступеню її моральних страждань, не враховані обставини заподіяння тілесних ушкоджень, відношення відповідачки до вчиненого злочину, відсутність будь-якої допомоги з її сторони, з точки зору суду другої інстанції, правового значення, у цьому випадку, для залишення без задоволення заявлених апеляційних вимог не мають, а тому - не спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення по справі.

Відтак, викладені у апеляції доводи, суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13,77-82, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2021 року у справі за позовом позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я вчиненим кримінальним правопорушенням - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Д.Р. Гаращенко

Л.П. Сушко