Єдиний унікальний номер № 616/733/20
Провадження № 2/616/66/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„02 вересня 2021 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДИ В.М.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

Справа № 616/733/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство «ВІКТОРІЯ 777» про припинення права спільної часткової власності та виділення в натурі часток земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_8 в якій просять:

- виділити в натурі ОСОБА_6 1/10 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 0,6216 га, позначену як запроектована земельна ділянка № НОМЕР_1 на схемі поділу земельної ділянки 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0105, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, належної йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1080, виданого 21 липня 2020 року Великобурлуцької державної нотаріальною конторою Харківської області, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно;

- виділити в натурі ОСОБА_6 1/10 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 0,6216 га, позначену як запроектована земельна ділянка № НОМЕР_1 на схемі поділу земельної ділянки 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, належної йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1082, виданого 21 липня 2020 року Великобурлуцької державної нотаріальною конторою Харківської області, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно;

- виділити в натурі ОСОБА_7 1/10 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 0,6216 га, позначену як запроектована земельна ділянка № НОМЕР_2 на схемі поділу земельної ділянки 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0105, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, належної йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1084, виданого 21 липня 2020 року Великобурлуцької державної нотаріальною конторою Харківської області, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно;

- виділити в натурі ОСОБА_7 1/10 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 0,6216 га, позначену як запроектована земельна ділянка № НОМЕР_2 на схемі поділу земельної ділянки 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, належної йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1086, виданого 21 липня 2020 року Великобурлуцької державної нотаріальною конторою Харківської області, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно.

Також, просять стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати у розмірі 9 000 грн 00 к. кожному, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 к., витрат на складання схем поділу земельних ділянок у розмірі 1 500 грн 00 к. та витрат на складання звіту про експертну грошову оцінку у розмірі 1 500 грн 00 к.

В обґрунтування позовної заяви позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_9 . Після смерті ОСОБА_9 залишилося спадкове майно, до складу якого входили дві земельні ділянки, а саме: земельна ділянка, площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0105 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та земельна ділянка, площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняли її діти позивачі та відповідач по справі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1080 від 21.07.2020 та свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1084 від 21.07.2020, які видані Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою Харківської області, позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку спадкування на праві спільної часткової власності належить по 1/10 частині земельної ділянки, загальною площею 6,2156 га, кадастровий номер .02:000:0105 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Також, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, серія та номер 1082 від 21.07.2020 та свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1086 від 21.07.2020, виданих Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою Харківської області, позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку спадкування на праві спільної часткової власності належить по 1/10 частині земельної ділянки, загальною площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Позивачі у встановленому законом порядку зареєстрували своє право спільної часткової власності на успадковані ними частини земельних ділянок.

Відповідачу по справі належить на праві спільної часткової власності 8/10 частини земельної ділянки, загальною площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0105 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської рад Великобурлуцького району Харківської області, а також 8/10 частини земельної ділянки загальною площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Між позивачами та відповідачем по справі, як співвласниками вищезазначених земельних ділянок, виникли непорозуміння та суперечки з приводу користування цим майном та угоди про виділення в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності.

З приводу добровільного порядку поділу земельних ділянок були направлені листи відповідачу, однак жодної відповіді не надійшло. Відповідачу по справі було запропоновано укласти відповідний договір про виділ у натурі часток з нерухомого спільного майна, проте така пропозиція була проігнорована. Відповідач отримав вищезазначений лист із пропозицією 11.09.2020.

Для отримання можливих варіантів виділу в натурі належних позивачам частин земельних ділянок, вони звернулися до ФОП ОСОБА_10 та отримали висновки щодо можливості розподілу земельних ділянок кадастровий номер :02:000:0105 та кадастровий номер :02:000:0106 з складанням схем поділу земельних ділянок із спільної часткової власності в натурі. Як вбачається зі схеми поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0105, загальною площею 6,2156 га, можливим є поділ вказаної спірної ділянки між співвласниками без втрати її цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності та виділенням в натурі позивачам по 0,6216 га кожному. Також, відповідно до схеми поділу земельної ділянки кадастровий номер .02:000:0106, загальною площею 6, 2156 га, можливим є поділ вказаної спірної ділянки між співвласниками без втрати її цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності та виділенням в натурі позивачам по 0,6216 га кожному.

Оскільки між співвласниками земельних ділянок не досягнуто домовленості про поділ земельних ділянок у добровільному порядку, а позивачі мають право на виділ в натурі належних їм часток, позивачі змушені звернутися до суду для захисту та реалізації своїх майнових прав.

Не погодившись із позовною заявою відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що не погоджується з позовними вимогами позивачів та просить застосувати норми закону пункту «Є» ст.56 Закону України «Про землеустрій», який дасть можливість уникнути подальших незручностей як самим землевласникам (співвласникам) так і власникам суміжних ділянок, які знаходяться в оренді у фермерському господарстві «Вікторія 777», керівник якого є ОСОБА_11 , в обробці та виконанні будь - яких польових робіт, оскільки для виконання певних робіт на полі буде необхідна техніка, щоб виконувати певні роботи на цій земельній ділянці.

Як вбачається із наданої позивачами схеми розміщення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0105, що розташована за межами населених пунктів на території бувшої Гниличанської сільської ради (на цей час Великобурлуцька селищна рада), Великобурлуцького району, Харківської області, ця земельна ділянка розташована в межах інших земельних ділянок, які належать іншим землевласникам, які в подальшому будуть мати претензії, як до відповідача так і до позивачів, так як ця земельна ділянка знаходиться в оренді у ФГ «Вікторія777», що підтверджується договором оренди землі, укладеним з ОСОБА_9 07 травня 2017 року терміном на 10 років, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору оренди від 20.04.2018 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0106, який був заключений з ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ця земельна ділянка знаходиться в оренді ФГ «Вікторія 777» та використовується за призначенням. Договір зареєстрований належним чином, реєстраційний номер 2599830, дата державної реєстрації 26.04.2018.

З огляду на вищенаведене та в разі задоволення позовних вимог позивачів на відповідача лягають фінансові витрати по виготовленню нової технічної документації, що потягне за собою значні фінансові витрати на їх виготовлення.

Отже, з обставин викладених у відзиві на позовну заяву, на думку відповідача є вагомими аргументами та підставами для прийняття рішення у відповідності до п «Є» ст.56 Закону України «Про землеустрій» щодо нотаріального посвідчення згоди власників земельної ділянки, а також п.5 ст.88 Земельного кодексу України, де зазначено: учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами та зобов`язаннями пов`язаними із спільною земельною ділянкою і повинен брати участь у сплаті податків зборів і платежів, а також у витратах по зберіганню і утриманні спільної земельної ділянки. За викладеного ОСОБА_8 просить відмовити в задоволені позовних вимог (т.1 а.с.186-189).

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

18 лютого 2021 року ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_12 про призначення судової земельно-технічної експертизи по матеріалам цивільної справи, провадження у справі зупинено.

24 червня 2021 року ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області відновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів - адвокат Прасолов І.В. в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Аніщенко К.М. в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Також вказала, що вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу не визнають з підстав викладених у письмових запереченнях на клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.59-63).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - фермерське господарство «Вікторія 777» в судове засідання не з`явився, належним чином були сповіщені про час та місце розгляду справи, судову повістку отримано 30 липня 2021 року про що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.126). На адресу суду надані пояснення щодо позову в якому зазначено, що спірні земельні ділянки: кадастровий номер :02:000:0105 та кадастровий номер :02:000:0106 перебувають в оренді у ФГ «Вікторія 777» на підставі договорів оренди землі. Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0105 було укладено між ФГ «Вікторія 777» та ОСОБА_9 від 07 травня 2018 року. Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0106 було укладено між ФГ «Вікторія 777» та ОСОБА_9 20 квітня 2018 року. Відповідно до п.36 вказаних договорів оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для розірвання цього договору. Зазначений договір укладено на 10 років. Виділення в натурі часток земельних ділянок не може вплинути на відносини оренди, які були визначені ще до смерті ОСОБА_9 . Орендар належним чином продовжує вносити орендну плату у відповідності до договорів оренди.

Також представник третьої особи вказує, що відповідно до даних з публічної кадастрової карти України земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0105 та :02:000:0106 знаходяться по середині поля та окремого під`їзду (транспортного шляху) не мають. Таким чином, якщо частини спірних ділянок будуть виділені то під`їзду до них не буде, так як не вбачається можливості для його розташування. Позивачі заявили вимогу виділення в натурі часток земельних ділянок, однак разом з цим не заявляють клопотання про призначення земельно-технічної експертизи з питань визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками та розробки варіантів їх розподілу (порядку користування) (т.2 а.с.04-09).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав, визначені ч.2 ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судових засіданнях, вивчивши письмові заяви учасників справи, матеріали справи і надані до суду докази, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 145221, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, ОСОБА_9 є власником земельної ділянки, площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0105, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (т.1 а.с.201).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 145222, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, ОСОБА_9 є власником земельної ділянки, площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (т.1 а.с.207).

07 травня 2018 року між ОСОБА_9 та ФГ «Вікторія 777» було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0105 (т.1 а.с.164-167).

20 квітня 2018 року між ОСОБА_9 та ФГ «Вікторія 777» було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0105 (т.1 а.с.153-156).

Зазначені договори укладено на 10 років (пункт 7 зазначених договорів оренди землі).

Відповідно до п.36 вказаних договорів оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря, не є підставою для розірвання Договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з Орендарем.

ОСОБА_9 , 1929 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_9 спадкоємцями її майна стали діти: позивачі по справі - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_8 .

У встановленому законом порядку позивачами та відповідачем у справі, були оформлені у спадщину частки земельних ділянок, що належали померлій ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 липня 2020 року, виданого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1080, належить 1/10 частка земельної ділянки площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0105 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій ОСОБА_9 на підставі Державного акта серії ХР № 145221 на право власності на земельну ділянку, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, згідно розпорядження № 50 від 28 лютого 2003 року цією ж районної адміністрації. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 302 (т.1 а.с.18).

Даний факт реєстрації права власності успадкованого мною майна підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про право власності 37418612 (вид спільної власності - спільна часткова власність) (т.1 а.с.19).

Також, ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 липня 2020 року, виданого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1082, належить 1/10 частка земельної ділянки площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій ОСОБА_9 на підставі Державного акта серії ХР № 145222 на право власності на земельну ділянку, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, згідно розпорядження № 50 від 28 лютого 2003 року цією ж районної адміністрації. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 303 (т.1 а.с.22).

Факт реєстрації права власності успадкованого мною майна підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про право власності 37418935 (вид спільної власності- спільна часткова власність) (т.1 а.с.23).

ОСОБА_7 також є власником 1/10 частки земельної ділянки, площею 6,2156 га, розташованої на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0105, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ОСОБА_9 на підставі Державного акта серії ХР № 145221 на право власності на земельну ділянку, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, згідно розпорядження № 50 від 28 лютого 2003 року цією ж районної адміністрації. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 302, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 липня 2020 року, виданого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1084 (т.1 а.с.20) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 217227276, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про право власності 37418635 (вид спільної власності - спільна часткова власність) (т.1 а.с.21).

Окрім того, ОСОБА_7 належить 1/10 частка земельної ділянки площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій ОСОБА_9 на підставі Державного акта серії ХР № 145222 на право власності на земельну ділянку, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, згідно розпорядження № 50 від 28 лютого 2003 року цією ж районної адміністрації. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 303, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 липня 2020 року, виданого державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1086 (т.1 а.с.24) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 217229472, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про право власності 37418946 (вид спільної власності - спільна часткова власність) (т.1 а.с.24 обр.).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_13 на праві спільної часткової власності належить 8/10 часток земельної ділянки, площею 6,2156 га, розташованої на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0105, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ОСОБА_9 на підставі Державного акта серії ХР № 145221 на право власності на земельну ділянку, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, згідно розпорядження № 50 від 28 лютого 2003 року цією ж районної адміністрації та 8/10 часток земельної ділянки площею 6,2156 га, кадастровий номер :02:000:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій ОСОБА_9 на підставі Державного акта серії ХР № 145222 на право власності на земельну ділянку, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 29 вересня 2003 року, згідно розпорядження № 50 від 28 лютого 2003 року цією ж районної адміністрації.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст.356 ЦК України).

Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі.

В разі недосягнення згоди між співвласниками щодо поділу спільного майна спір вирішується судом.

Відповідно до ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням часток кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За змістом частин 1,3 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Таким чином, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, що узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у підпункті «е» п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства України при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7.

Частиною другою ст.367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

В силу ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з ч.2 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

За приписами ч.6 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується вразі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Таким чином, внаслідок поділу раніше сформованої земельної ділянки формуються нові земельні ділянки, які мають відповідати ознакам (критеріям) земельної ділянки як об`єкта права власності, визначеним зокрема приписами ст.79 ЗК України та інших окреслених положень земельного законодавства - площа, місцезнаходження, межі, конфігурація, координати поворотних геодезичних точок меж тощо.

Враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, предметом доказування у розглядуваній справі є наявність технічної можливості поділу спірної земельної ділянки, внаслідок якого існувала б спроможність формування нових земельних ділянок, як окремих індивідуально визначених об`єктів цивільних прав в розумінні приписів ст.ст.79, 79-1 ЗК України.

Представник позивачів адвокат Прасолов І.В. в судовому засіданні посилався на висновок ФОП ОСОБА_10 , який має відповідний кваліфікаційний сертифікат Державного агентства земельних ресурсів України та вказав, що за схемою поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0105, загальною площею 6,2156 га, можливим є поділ вказаної спірної ділянки між співвласниками без втрати її цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності та виділенням в натурі позивачам по 0,6216 га кожному. Також, відповідно до схеми поділу земельної ділянки кадастровий номер .02:000:0106, загальною площею 6, 2156 га, можливим є поділ вказаної спірної ділянки між співвласниками без втрати її цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності та виділенням в натурі позивачам по 0,6216 га кожному.

Як убачається зі схеми поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:0105, розташованої за межами населених пунктів на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та схеми поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:0106, розташованої за межами населених пунктів на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, виготовлених фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 на замовлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поділ вказаних спірних ділянок між співвласниками без втрати її цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності та виділенням в натурі позивачам по 0,6216 га кожному є можливим (т.1 а.с.209-216).

Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо технічної можливості поділу в натурі спірних земельних ділянок.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства України при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

За змістом п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Позивачами та представником позивачів клопотань про призначення експертизи до суду не подано.

Представник позивача в судовому засіданні вказав, що проведення судової земельно-технічної експертизи є недоцільним, оскільки на підставі рішення суду без згоди відповідача питання щодо варіантів поділу буде вирішено в подальшому при виготовлені технічної документації із землеустрою.

18 лютого 2021 року у підготовчому засіданні ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_12 про призначення судової земельно-технічної експертизи по матеріалам цивільної справи (т.2 а.с.70-77).

11 червня 2021 року на адресу суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшла цивільна справа № 616/733/20 разом з повідомленням про неможливість надання висновку експертів № 5666 від 28 травня 2021 року за матеріалами цивільної справи № 616/733/20 у зв`язку з не наданням додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи (а.с.91).

Разом з тим, з огляду на викладене, обставини, які входять до предмета доказування у цій справі та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, - зокрема існування технічної можливості поділу в натурі спірної земельної ділянки між співвласниками, визначення варіантів такого поділу, меж та конфігурації новоутворених земельних ділянок, - не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, ніж висновком судової земельно-технічної експертизи.

Обов`язок доказування існування технічної можливості поділу в натурі земельних ділянок процесуальний закон покладає на позивача, а тому саме він зобов`язаний це доводити, зокрема в спосіб, визначений ним та законом, шляхом проведення в справі судової земельно-технічної експертизи.

Суд позбавлений можливості за матеріалами даної справи, без проведення експертизи, прийняти обґрунтоване рішення, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Звертаючись із вказаною позовною заявою до суду позивачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б давали суду підстави для виділення в натурі 1/10 частки земельних ділянок кожному, що є у спільній сумісній власності.

Зокрема, не надано до суду проектну документацію щодо визначення розмірів часток для кожної з осіб, що виділяється, і план, який відтворював би порядок розмежування часток земельної ділянки з метою можливих варіантів реального виділу земельної ділянки в натурі із зазначенням меж та із врахуванням законних інтересів інших співвласників.

Таким чином, оскільки докази технічної можливості поділу в натурі земельних ділянок відсутні, матеріали справи не містять даних щодо варіантів розподілу земельної ділянки в натурі, меж та конфігурацій новоутворених земельних ділянок, підстав для виділення в натурі земельних ділянок немає.

Згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, позивачами перед судом не доведено належними доказами технічну можливість виділу в натурі часток із спільної часткової власності.

З огляду на викладене суд вважає, що для ухвалення рішення про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, суду мають бути представлені беззаперечні докази можливості такого поділу з технічної точки зору.

Згідно ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки позивачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду не надано беззаперечних доказів про можливість виділу в натурі часток із спільної часткової власності, суд приходить до висновку, що немає підстав і для задоволення позовних вимог в частині припинення права спільної часткової власності.

Оцінивши представлені суду докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивачів понесені ними судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фермерське господарство «ВІКТОРІЯ 777» про припинення права спільної часткової власності та виділення в натурі часток земельних ділянок відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Гнилиця, Великобурлуцького району, Харківської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Великобурлуцьким РВУМВС України в Харківській області 19 лютого 2002 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Гнилиця, Великобурлуцького району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Роганським селищним відділенням міліції УМВС України в Харківській області 25 грудня 2002 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Гнилиця, Великобурлуцького району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Великобурлуцьким РВУМВС України в Харківській області 28 квітня 1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фермерське господарство «ВІКТОРІЯ 777», місцезнаходження: вул. Центральна, буд.51, с. Гнилиця, Куп`янський район, Харківська область, .

Судове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 02 вересня 2021 року, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 вересня 2021 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ