РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі: секретаря Яценка Є.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

представника позивачів захисника Кметюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в спрощеному порядку за участі сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди завданої протиправними діями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були вчинені в серпні-вересні 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час вчинення протиправних дій на ділянці, з кадастровим номером №:01:003:0067, ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.02.2021 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за їх зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, які відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень отримані ними 18.03.2021 (а.с.44,45).

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд визнати незаконними дії відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що виявилися в проведенні протизаконної процедури відновлення меж земельних ділянок відповідачами в с. Мала Жмеринка в період 31.08.2019 року по 03.09.2019 року (між будинковолодінням АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), наслідком проведення такої незаконної процедури є порушення прав позивача на вільне користування частиною власної приватної земельної ділянки позивача, кадастровий номер якої :01:003:0067, загальною площею 0,1145 га; визнати протизаконні дії відповідачів в період 31.08.2019 по 03.09.2019, наслідком яких є мета відповідачів в протизаконний спосіб заволодіти частиною приватної земельної ділянки позивача, кадастровий номер якої №:01:003:0067, загальною площею 0,1145 га; визнати протиправними дії відповідачів, які в протизаконний спосіб для вчинення власних протиправних дій залучили до своєї протиправної діяльності фізичних осіб, які не мали права здійснювати процедуру відновлення меж земельних ділянок між позивачем та дійсним власником земельних ділянок, що відбулася за участі таких осіб в період з 31.08.2019 по 03.09.2019 та діяльність таких залучених фізичних осіб використовували в протизаконний спосіб відповідачі. А також просив стягнути з відповідачів на користь позивача суму моральної шкоди завданої їх протиправними діями, що були проведені в серпні-вересні 2019 року по 30000 грн. з кожного.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_1 пояснив, що 31.08.2019 ОСОБА_2 забив металеві коли по ділянці ОСОБА_4 , чим перейшов на ділянку, яка йому не належить. ОСОБА_4 зробила ОСОБА_2 зауваження, внаслідок чого ОСОБА_2 її побив і вона втратила свідомість. 03.09.2019 ОСОБА_2 для встановлення меж запросив ОСОБА_5 , який не був уповноважений на такі дії. Тому, на думку ОСОБА_1 відповідачі шляхом вчинення протиправних дій порушили право користування земельною ділянкою ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що межує земельними ділянками з іншою особою, а не з ОСОБА_4 . Металеві кілки вони били по межі з ОСОБА_6 . Потреби у вчиненні таких дій, які описує представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 не мала.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ніяких перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_4 не вчиняв, і ніякого відношення до цього не має. На даний час земельну ділянку вони продали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що відповідно до акту Леляцької сільської ради Жмеринського району від 03.09.2019 року в ході проведення огляду земельних ділянок по АДРЕСА_3 встановлено, що по земельних ділянках побиті залізні прути по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 . Забиття цих прутів здійснив сусід ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

Згідно огляду лікаря невропатолога ОСОБА_4 мала скарги на порушення мови, головокружіння, головний біль, зменшення зору (а.с. 14-15).

Відповідно до копій квитанцій ОСОБА_4 понесла витрати на проїзд, купівлю лікарських препаратів (а.с. 16-19).

Згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відображення у листі №У-238/0-1580/6-19 від 03.10.2019 інформації про те, що відновлення меж земельної ділянки на замовлення ОСОБА_8 здійснювалась за участі ОСОБА_9 (а.с. 21-26).

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як роз`яснено у пунктах 3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (ч.2 ст.23 ЦК України). Страждання - це емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини завжди викликає негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Судом встановлено, що позивач оскаржує процедуру відновлення меж, однак будь-якими доказами не доводить чи порушені відповідачами межі її земельної ділянки, чи будь-якими іншими діями порушено її право користування земельними ділянками, та не надала належних та допустимих доказів. Припущення позивачкою, що дії відповідачів були на протизаконний спосіб заволодіти частиною приватної земельної ділянки нічим не доведено та не є порушенням її правакористування земельною ділянкою.

В зв`язку з тим, що судом не встановлено незаконних дій відповідачів щодо порушення права користування позивачем її земельної ділянки, тому відсутні протиправні дії заповідювачами, їх вина та причинний зв`язок.

Крім того, позивачем не доведено наявність моральної шкоди та необгрунтовано її розмір.

Суд не приймає надані позивачем медичні довідки та чеки на підтвердження завданої моральної шкоди, так як на них зазначені дати: 25.01.2020, 24.01.2020, 29.01.2020, 25.01.2020, 07.02.2020, 24.01.2020, а події, які просить визнати позивач незаконними, зазначені в позовних вимогах відбувалися з 31.08.2019 по 03.09.2019 року, тобто ніякого відношення дані довідки до цих подій не мають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись, ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя