Провадження №2-з/523/33/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.

при секретарі - Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

заяву ОСОБА_1 , що подана його представником-адвокатом Скорохватовою Н. Є., про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Груєвої Олександри Валеріївни, державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання правочинів недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію прав власності та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,-

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 до подання позовної заяви, через свого представника, адвоката Скорохватову Наталію Єгорівну, звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок (літ. Б) та складові частини нерухомого майна - будівлі гаражу (літ. Н), будівлі сараю (літ. О), будівлі сараю (літ. П), вбиральні (літ. Р), мостіння (літ. І) та огорожі 1-4, 5-7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), зареєстроване на ім`я ОСОБА_4 , заборонивши його перереєстрацію та відчуження на користь третіх осіб. Просив заборонити органам державної реєстрації прав та їх посадовим особам здійснювати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а також вносити до Державного реєстру записи про реєстрацію право власності на зазначену земельну ділянку

Зазначену заяву судді Сувертак І. В. було передано 15 вересня 2021 року.

Свою заяву обґрунтував тим, що існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок (літ. Б) та складові частини нерухомого майна - будівлі гаражу (літ. Н), будівлі сараю (літ. О), будівлі сараю (літ. П), вбиральні (літ. Р), мостіння (літ. І) та огорожі 1-4, 5-7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), право власності на яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), оскільки є підстави вважати, що даний будинок, може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, на сьогоднішній день ОСОБА_4 вживає заходів, спрямованих на незаконне оформлення на своє ім`я земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини з метою запобігання відчуження майна, заявник ОСОБА_1 звернувся із зазначеною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст. 150 ЦПК України зазначені види забезпечення позову.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд вважає подане ОСОБА_1 клопотання про забезпечення позову до подачі позовної заяви не підтверджене жодними належними та допустимими доказами.

Отже, аналізуючи зазначені правові норми, та враховуючи, що заявником не надано належних та допустимих доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, доказів того, що відповідачі будуть ухилятись від виконання такого рішення суду, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259-260 ЦПК України, -

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , що подана його представником-адвокатом Скорохватовою Н. Є., про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Груєвої Олександри Валеріївни, державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання правочинів недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію прав власності та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повну ухвалу складено та підписано суддею 16 вересня 2021р.

Суддя