Провадження № 2/496/603/21
02 вересня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пасечник М.Л.
за участю секретаря Дигуляр А.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП - ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4222, 84 грн., сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.
В обґрунтування позовних вимог ФОП- ОСОБА_1 в позовній заяві зазначено, що 10.08.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0296874. Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 25.11.2017 року близько 01:30 год. у м. Одесі по вул. Ак. Філатова, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewoo Sens». Державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було завдано механічні пошкодження, власнику автомобіля - матеріальні збитки.
На підставі страхового акта №ОЦ/123/450/17/0727 від 19.02.2018 року, ПрАТ «УПСК» виплачене страхове відшкодування в розмірі: 4 222, 84 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1669 від 20.02.2018 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 4 222, 84 грн.
Також позивач зазначає, що відповідачем порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/8077913від 28.03.2016 року та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення ПрАТ «УПСК» про настання страхового випадку. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 26. 04.2017року, що підтверджується платіжним дорученням №1669 від 20.02.2018 року. 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, і право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АМ/0296874 від 10.08.2017 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.08.2017 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0296874.
Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
25.11.2017 року близько 01:30 год. у м. Одесі по вул. Ак. Філатова, мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewoo Sens». Державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було завдано механічні пошкодження, власнику автомобіля - матеріальні збитки.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 - звернувся до Страховика ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/0296874 від 10.08.2017 року, що підтверджується заявою ОСОБА_5 від 25.11.2017 року.
На підставі страхового акта №ОЦ/123/450/17/0727 від 19.02.2018 року, ПрАТ «УПСК» виплачене страхове відшкодування в розмірі: 4 222, 84 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1669 від 20.02.2018 року.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 4 222, 84 грн.
Відповідачем порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/0296874 від 10.08.2017 року та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення ПрАТ «УПСК» про настання страхового випадку.
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 20.08.2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями №1669 від 20.02.2018 року.
Виходячи з вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.
В тому числі, ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АМ/0296874 від 10.08.2017 року.
За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку відповідача у ДТП та здійснення виплати, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у повному розмірі.
Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 року по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
На підтвердження наявності витрат на професійну правничу допомогу позивач надає орієнтовний розрахунок суми судових витрат у розмірі 2000 грн, договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.01.2019 року та платіжним дорученням від 06.11.2020 року у розмірі 2000 грн., таким чином, суд доходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 840, 80 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 1191, ст. ст. 22, 38, 41 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_3 відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 222, 84 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_3 відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_3 відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення виготовлено 15.09.2021 року.
Суддя М.Л. Пасечник