Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря - Ковшоби А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бобровицька міська рада Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

03.08.2021 року, ОСОБА_1 , звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просила встановити юридичний факт, що їй належить заповіт від ОСОБА_2 , складений на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 21 травня 2002 року за реєстровим № 78.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду заявниця ОСОБА_1 посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина. За життя мати ОСОБА_2 склала два заповіти: перший - 14.02.2001 року, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_1 ; другий - 21.05.2002 року, в якому все своє майно заповіла сину ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_1 . Заповіт був посвідчений 21.05.2002 року секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 78. ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до часу відкриття спадщини, помер рідний брат заявниці - ОСОБА_4 . Спадкоємців, які б претендували на спадщину за правом представлення після смерті ОСОБА_2 , немає. Заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину в зазначений законом строк, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, на підставі якої заведена спадкова справа № 806/2004. Однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом заявниця не отримала, оскільки державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на наявність двох заповітів, в одному з яких міститься ім`я особи « ОСОБА_1 », відмінне від імені особи заявника, спадкоємця по справі - ОСОБА_1 . Заявниця вказує, що факт належності їй вказаного заповіту підтверджується наданими до суду документами. Встановлення вказаного юридичного факту необхідне заявниці для реалізації свого права на отримання спадщини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особи: Бобровицька міська рада Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, судове засідання призначено на 24.09.2021 року. Цією ж ухвалою витребувано у Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області копію заповіту, складеного ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 21 травня 2002 року за реєстровим № 78.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зазимко Є.Г. вимоги, викладені в заяві, підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. Також підтримали додане до заяви клопотання про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Протокольною ухвалою судом задоволено клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник заінтересованої особи - Бобровицької міської ради Чернігівської області - міський голова Т.Ковчежнюк, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою від 30.08.2021 року про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 10.06.2004 року, виданим Ярославською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області. (а.с.11).

За життя ОСОБА_2 , яка постійно проживала в селі Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, склала два заповіти.

Так, 14.02.2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, в якому заповіла все своє майно ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 14.02.2001 року секретарем виконавчого комітету Старобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Скрипець Н.І. та зареєстрований в реєстрі за № 32 (а.с.13).

21.05.2002 року ОСОБА_2 склала заповіт, в якому все своє майно заповіла сину ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 21.05.2002 року секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 78. (а.с.33-34).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат заявниці - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Ярославською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області 30.07.2003 року, актовий запис №29, тобто рідний брат заявниці помер ще при житті спадкодавиці ОСОБА_2 і до часу відкриття спадщини після смерті останньої. (а.с.12)

02 листопада 2004 року на адресу Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття нею спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

23 квітня 2021 року за вх.№241/02-14 заявниця звернулась до державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у КСП «Ярославське», що знаходиться у селі Ярославка Бобровицького району Чернігівської області після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.18).

Однак, постановою державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Кучерявець Л.О. від 23.04.2021 року заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай).

Постанова нотаріуса мотивована наступним: «З копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 21 травня 2002 року за реєстровим №78, що було надано старостою Ярославського старостинського округу на запит нотаріуса від 22.04.2021 №775/02-14, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 все належне їй майно заповіла: сину ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обом в рівних долях. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до часу відкриття спадщини. Таким чином в заповіті міститься ім`я особи, відмінне від імені особи заявника, спадкоємця по справі, ОСОБА_1 , а, отже, і відсутні правові підстави для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) (а.с.18).

Як вбачається з довідки Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області №124 від 22.04.2021 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті постійно проживала та була прописана (зареєстрована) в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті та протягом останніх шести місяців з дня її смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав та не був прописаний. Спадкодавець по Ярославській сільській раді заповіт склала 21 травня 2002 року за р.№78 (а.с.14).

Згідно інформації, наявної в довідках Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області №126 та №127 від 13.07.2021 року, вбачається що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно склала заповіт по Ярославській сільській раді Бобровицького району Чернігівської області 21 травня 2002 року за реєстровим №78. В даному заповіті помилково написано ім`я спадкоємця. Виправлення в заповіті не допускаються. Дублікат заповіту видати неможливо, у зв`язку з різним написанням імені спадкоємця. (а.с.15-16).

Спадкоємців, які б претендували на спадщину за правом представлення після смерті ОСОБА_2 , немає.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується наданими до суду документами, зокрема свідоцтвом про народження заявника та свідоцтвом про одруження заявника (а. с. 8-9)

Так, у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_1 Серії НОМЕР_2 , виданому Ярославським сільським РАГСом Бобровицького району Чернігівської області 14.02.1963 року на ім`я « ОСОБА_1 », ім`я заявниці записано російською мовою « ОСОБА_1 », в графі «мати» записано російською мовою « ОСОБА_2 ». (а.с.8)

Згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 , виданого 25.09.1986 року палацом укладення шлюбів « Дарницький », прізвище заявниці « ОСОБА_1 » було змінено на прізвище чоловіка та записано російською мовою « ОСОБА_1 », ім`я заявниці записано російською мовою « ОСОБА_1 ». (а.с.9).

Згідно даних паспорту громадянина України Серії НОМЕР_4 виданого заявниці ОСОБА_1 03.02.2002 року Дніпровським РУ ГУ МВС України м. Києва, ім`я останньої записано українською мовою « ОСОБА_1 », а на другій сторінці - її ім`я записано російською мовою « ОСОБА_1 ». (а.с.6-7).

Відповідно до свідоцтві про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 , виданому 01.04.2003 року, прізвище заявниці записано українською мовою « ОСОБА_1 », а ім`я українською мовою - « ОСОБА_1 ». (а.с.10).

З дослідженого в судовому засіданні експертного висновку Інституту Української Мови Національної Академії Наук України №307/186 від 11 червня 2021 року, виконаного на запит заявниці ОСОБА_1 про ідентичність форм імені ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_1 та згідно наданих на дослідження документів (паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.2021 р.) слідує, що: «Форми імені ОСОБА_1 і ОСОБА_1 за походженням і функційно є ідентичними, ім`я ОСОБА_1 функціонально ідентичне іменам ОСОБА_1 і ОСОБА_1 : усі три варіанти імені ідентифікують ту саму особу - ОСОБА_1 (народжена ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с.17).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в своїх показах підтвердили, що дійсно заявниця ОСОБА_1 народилась і виросла разом з ними в селі Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, вона являється рідною донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . З дитинства батьки та односельчани називали та звертались до заявниці по імені « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ». Про те, що ім`я заявниці було записано в свідоцтві про народження та в паспорті громадянина України як - « ОСОБА_1 » їм стало відомо пізніше, у зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що їй - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить заповіт від ОСОБА_2 складений на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 21 травня 2002 за реєстровим № 78.

Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу ОСОБА_1 оформити право на спадкування, яку вона не може отримати у зв`язку з помилкою, яка виникла при написанні імені спадкоємиці у заповіті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бобровицька міська рада Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 263-265, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бобровицька міська рада Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить заповіт, складений на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 , та посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 21 травня 2002 року за реєстровим №78.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складений 24.09.2021 року

Суддя І.В.Коваленко