ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7588/21 Справа № 200/2678/17 Суддя у 1-й інстанції - Литвиненка І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріально округу Восковець Оксана Олександрівна, про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказана цивільна справа.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Шимін О.П., звернувся до суду із письмовим клопотанням про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що зазначена цивільна справа призначалась до розгляду неодноразово, і позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 25 червня 2019 року, 12 вересня 2019 року та на 20 листопада 2019 року. Однак, представник позивача жодного разу у судові засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань до суду про розгляд справи за його відсутності, про відкладення судового розгляду чи повідомлення про причини неявки, до суду не надав.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріально округу Восковець Оксана Олександрівна, про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності, залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ПАТ «Златобанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам щодо причин неявки позивача, а тому ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Від представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Шиміна О.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він не погоджується з доводами апелянта та просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 25 червня 2019 року, 12 вересня 2019 року та на 20 листопада 2019 року, повторно не з`явився у судові засідання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками зважаючи на наступне.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Як вбачається, дана справа перебуває у провадженні суду першої інстанції з лютого 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи було відкладено на 12 вересня 2019 року та про судове засідання, відкладене на 12 вересня 2019 року, позивач ПАТ «Златобанк» був повідомлений судом 30 липня 2019 року, тобто завчасно та належним чином, що підтверджується власноручним підписом представника ПАТ «Златобанк» у судовій повістці про виклик (т.1 а.с. 207).

У зв`язку з неявкою позивача у судове засідання, призначене на 12 вересня 2019 року, судом першої інстанції розгляд справи було повторно відкладено на 20 листопада 2019 року, про що свідчить протокол судового засідання від 12 вересня 2019 року (т. 1 а.с. 215).

Повістка про явку до суду на 20 листопада 2019 року повернута до суду через неотримання її позивачем і, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, позивач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (т.1 а.с. 224-225).

Таким чином, позивач ПАТ «Златобанк» про дату, час та місце судових засідань, призначених судом на 12 вересня 2019 року та 20 листопада 2019 року, був повідомлений судом першої інстанції завчасно та належним чином.

Заяв про розгляд справи у його відсутність позивач (його представник) завчасно (до призначеного дня судового засідання) до суду не подав.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Златобанк» про те, що Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» був позбавлений можливості належним чином здійснювати свої повноваження у період неявки до суду, є необґрунтованими, оскільки після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів.

Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом. Управління банком фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З урахуванням викладеного, ніщо не заважало уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» та/або призначеним представникам ПАТ «Златобанк» брати участь у справі.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Златобанк» про те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час судових засідань керівником було зареєстровано іншу особу, є безпідставними, оскільки згадані записи не припиняли повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на управління ПАТ «Златобанк» (п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), та не скасовували довіреностей представників ПАТ «Златобанк».

Відповідно до Параграфу 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із Зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Отже оскільки саме позивач ініціював розгляд справи, а тому саме він повинен був з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у її справі та демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду.

Отже, встановивши, що позивач ПАТ «Златобанк» був належним чином повідомленим про місце, дату і час судового розгляду справи, проте позивач двічі не з`явився у судові засідання, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду позивач не подав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов без розгляду відповідно до вимог ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що право ПАТ «Златобанк» на доступ до суду не є порушеним, оскільки після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України, якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом дотримано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко