ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/388/20
Провадження №4-с/477/9/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

13 вересня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Дячок Л.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_1 відповідно до якої скаржник просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Оліярник Г.В. щодо незняття арешту з належного скаржнику майна, а також зняти арешт з 1 /2 частини квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі оскаржуваної постанови.

Обгрунтовуючи вимоги скарги заявник вказав, що 09 червня 2020 року старшим державним виконавцем Оліярник Г.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Жовтневого районного суду Миколаївської області у справі №477/388/20 від 20.03.2020 року про стягнення аліментів на двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 /3 частини заробітку (доходу), починаючи з 02 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. 30 липня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт на все належне боржнику майно, зокрема на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_1 . Однак, на даний час підстави для звернення стягнення на його майно відсутні, оскільки заборгованість з періодичних платежів погашена повністю, отже, немає підстав для подальшого продовження арешту майна.

20.07.2021 року скаржник звернувся до начальника Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби із заявою про припинення арешту належного боржнику майна, однак йому було відмовлено у зв`язку з ненаданням підтвердження забезпечення виконання рішення суду в подальшому. Вважаючи, що вказаними діями (бездіяльністю) державного виконавця щодо незняття арешту з належного скаржнику майна порушено його право на вільне володіння, користування та розпорядження власністю, а також принцип співмірності, закріплений у п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

11 серпня 2021 року начальником Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Львів) було подано відзив на скаргу, у якому зазначено, що 09.06.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та того ж дня постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Відповідно до звіту про здійснені відрахування ТОВ «Дюна-Веста», де працював боржник, було встановлено, що боржник звільнений та заборгованість зі сплати аліментів станом на 20.06.2020 року складає 6568,41 грн. 30.07.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. 14.09.2020 року у зв`язку з працевлаштуванням боржника до ДП «Датський текстиль» державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на його заробітну плату, однак, станом на 22.10.2020 року у зв`язку з його звільненням заборгованість зі сплати аліментів становила 2127,79 грн. 29.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на виплати по безробіттю. 07.06.2021 року у зв`язку з заборгованістю зі сплати аліментів за чотири місяці винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною зброєю, у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. 10.06.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Станом на 30.06.2021 року ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів погашено у повному обсязі, у зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанови про скасування відповідних тимчасових обмежень та про зняття арешту з коштів боржника. Однак, арешт з майна боржника державним виконавцем не знято у зв`язку з черговою заборгованістю станом на 31.08.2021 року у розмірі 4161,97 грн., а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав підтверджень забезпечення виконання рішення суду в подальшому (а.с.52-54).

Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали та пояснили, що у відзиві на скаргу зазначено недостовірні відомості, насправді аліменти на день подачі відзиву, а саме 09.08.2021 року, було сплачено включно по 31.07.2021 року. Крім того, на сьогоднішній день відсутня заборгованість за серпень та сплачено аліменти за вересень 2021 року, що підтверджується розрахунками заборгованості старшого державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, надіслав суду відзив, просив відмовити в задоволенні скарги з підстав наведених у відзиві.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 підтвердила відсутність заборгованості зі сплати аліментів, стосовно зняття арешту з майна ОСОБА_1 не заперечувала.

Заслухавши поясненя заявника та його представника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження №62289192, суд встановив наступне.

Відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 березня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 02 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13).

Постановами старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Оліярник Г.В. 09.06.2020 року було відкрите виконавче провадження №62289192 та звернено стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника (а.с.70,73).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.07.2020 року заборгованість боржника ОСОБА_1 складала за червень 2020 року - 1070,5 грн., липень 2020 року 3211,66 грн., всього - 4282,16 грн. Заборгованість, нарахована за період з 02.03.2020 року по 31.07.2020 року, складала 10850,57 грн. (а.с.79-80).

Постановою від 30.07.2020 року на підставі наявної заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, на майно боржника ОСОБА_1 було накладено арешт та зареєстровано обтяження нерухомого майна боржника ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме 1 /2 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.81, 82-83).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" .

Згідно зі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.1 ст.48 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ч. 2 ст.48 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 2 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника може бути звернено за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

У відповідності до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся 20.07.2021 року до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби з заявою про зняття арешту з належного йому майна у зв`язку з погашенням заборгованості зі сплати аліментів.

З розрахунку заборгованості від 01.07.2021 року слідує, що станом на 30.06.2021 року заборгованість відсутня (а.с.109-110). Відповідно до розрахунків від 18.08.2021 року та 06.09.2021 року станом на 31.08.2021 року та 30.09.2021 року заборгованість також відсутня.

Відмовляючи ОСОБА_1 у знятті арешту з належного йому майна державний виконавець обгрунтував відмову ненаданням ОСОБА_1 підтвердження забезпечення виконання рішення суду в подальшому.

Суд зазначає, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено надання боржником підтвердження забезпечення виконання рішення суду в подальшому.

Натомість, забезпечення виконання судового рішення належить до повноважень державного виконавця. Так, відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зі змісту постанови про арешт коштів боржника від 10.06.2021 року слідує, що за боржником зареєстровано рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк» (а.с.105).

Таким чином, враховуючи погашення ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів та ту обставину, що за боржником зареєстровано рахунки у банківських установах, з чого слідує, що виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, суд вважає, що ОСОБА_1 було безпідставно відмовлено у знятті арешту з належного йому майна.

Статтею 451 ЦПК передбачено що, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За такого, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 263, 423, 429, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Оліярник Галини Вікторівни щодо незняття арешту з належного ОСОБА_1 майна.

Зобов`язати Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт з 1 /2 частини квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Оліярник Галини Вікторівни про арешт майна боржника від 30 липня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Л.М.Семенова