Єдиний унікальний номер: 379/615/21
Провадження № 2/379/495/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бакал O.A.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позов обґрунтовано тим, що від спільного проживання з відповідачкою вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Таращанського районного суду Київської області від 24.04.2019 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 08.05.2019 Таращанським районним відділом виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 59050217. З травня 2019 року позивач регулярно сплачував аліменти на утримання сина, на даний час заборгованість відсутня. 24.07.2020 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась дочка ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що дружина і дочка перебувають на його утриманні, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі судового наказу Таращанського районного суду Київської області від 24.04.2019 на утримання сина ОСОБА_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 12.07.2021 дану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06.09.2021 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2021.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась дитина, дружина перебуває в декретній відпустці, а тому зараз він їх обох утримує і сплачувати аліменти на сина у визначеному судом розмірі змоги не має. Зазначив, що його матеріальне становище змінюється постійно, оскільки він офіційно ніде не працює, має періодичні заробітки, запропонована в Центрі зайнятості робота його не влаштовує. Доказів зміни свого матеріального становища не має. Просив задовольнити позов і зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач практично не приймає участі у вихованні сина, бачиться і спілкується з ним раз на чотири місяці. Офіційно працювати позивач не хоче, при цьому має усі можливості, щоб достатньо заробляти, в Центр зайнятості на обліку не перебуває. Просила відмовити у позові.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.2016 Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.13/.

Таращанським районним судом Київської області 24.04.2019 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (справа № 379/584/19, провадження № 2-н/379/23/19) /а.с.14/.

08.05.2019 державним виконавцем Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Айдиновою В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59050217 про примусове виконання судового наказу № 379/584/19, виданого 24.04.2019 Таращанським районним судом Київської області /а.с.15/.

24 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 24.07.2020 Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с.16/.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 02.03.2021 Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с.17/.

Згідно довідки № 214-15-11 вих.21, виданої виконавчим комітетом Таращанської міської ради 05.07.2021, на утриманні ОСОБА_1 дійсно перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.18/.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

За положенням частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання малолітнього сина, із 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Підставою для такого зменшення розміру аліментів зазначив факт народження у нього другої дитини.

Згідно вимог ч.2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, що передбачено статтею 12 ЦПК України.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Суд зазначає, що обставина перебування на утриманні позивача малолітньої дитини, народженої у нинішньому шлюбі, сама по собі не може свідчити про погіршення його матеріального стану чи іншу зміну у його становищі, порівняно із тим, в якому позивач перебував станом на дату винесення Таращанським районним судом Київської області судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 . При цьому, позивачем не надано суду жодного доказу і не доведено погіршення його матеріального стану внаслідок наявності вказаної обставини.

У той же час, зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Утримання однієї дитини не може впливати на розмір аліментів на утримання іншої дитини. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено - судові витрати у виді судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 7, 10, 12, 76-81, 95, 100, 133, 134, 141, 235, 246, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 24.11.2003 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 27.12.2007 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 24.09.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко