17.09.2021 227/2750/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

за участі секретаря судового засідання Савіної І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом за період з 01.03.2016 року по 13.05.2017р. у розмірі 24253,74 грн., після смерті її батька, ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чистякове Донецької області помер її батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді недоориманої з 2016 року пенсії.

03.07.2021р. позивач отримала свідоцтво, видане 03.07.2021р. зареєстроване в реєстрі № 669, спадкова справа № 66/2020, приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., про право на спадщину за законом, на суму пенсії у розмірі 102819,07 грн., яка належала спадкодавцю згідно довідки, виданої 20.05.2020р. Добропільським об`єднаним УПФУ Донецької області, але не була отримана ним за життя. Як зазначає позивач дана сума пенсії була виплачена органами ПФУ.

Разом з тим, позивач зазначає, що вказана сума пенсії нарахована лише за період з 14.05.2017р. по 31.12.2019р. В той час, як за період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р. сума пенсії батька не ввійшла до складу спадщини. Згідно розпорядження від 01.03.2016р. орган ПФУ безпідставно, посилаючись на п.п. 5 ч .1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призупинив нарахування сум пенсії батькові позивачки. Нарахування пенсійних виплат до самої смерті спадкодавця відновлено не було.

Позивач неодноразово зверталась з заявами до відповідача щодо отримання інформації про розмір нарахованої її батькові пенсії за період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р., але згідно відповідей відповідача, останній відмовився зазначати запитуваний розмір пенсії, посилаючись на те, що за вказаний період обчислення проводились відповідно до ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 1 ст. 46 цього Закону.

У зв`язку з тим, що останній розмір пенсії ОСОБА_3 , який був фактично нарахований йому за життя станом на 01.02.2016р. складав 1732,41 грн., позивач вважає що відповідач повинен сплати їй як спадкоємці ОСОБА_3 невиплачену пенсію батька за період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р. в розмірі 24253,74грн., виходячи з наступного розрахунку: 1732,41 грн. (розмір останньої нарахованої відомої пенсії) х 14 місяців. Посилаючись на наведене, позивачка просить стягнути з відповідача вказані пенсійні виплати на свою користь в порядку спадкування.

Від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 05.08.2021р. через електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнав, вказав, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Добропільському об`єднаному УПФУ Донецької області з 01.08.2014р. як особа переміщена з тимчасово окупованої території України. Пенсія йому була виплачена з 01.08.2014 по 01.03.2016. (а.с.31-35, 40-43)

Виплату пенсії ОСОБА_3 було призупинено до з`ясування присутності цієї особи на підконтрольній території, дійсності її статусу внутрішньо-переміщено особи. За поновленням виплати пенсії з 01.03.2016р. ОСОБА_3 до відповідача особисто не звертався, пенсія управлінням з цього часу не нараховувалась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

04.05.2020р. до Добропільського об`єднаного управління ПФУ Донецької області звернулась позивачка ОСОБА_2 з заявою про виплату допомоги на поховання. Управління виплатило позивачці вказану допомогу в розмірі 7735,91грн. за разовим дорученням № 16 від 04.05.2020р.

Сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, визначена у довідці УПФУ від 20.05.2020 № 8030/02 у відповідь на запит приватного нотаріуса Молодняк Л.П., яка склала 102819,07 грн. за період з 14.05.2017р. по 31.12.2019р.

Відповідно до розпорядження Добропільського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 01.12.2020р. ОСОБА_2 було виплачено недоотриману пенсію батька за період з 14.05.2017р. по 31.12.2019р. в розмірі 102819,07, що була виплачена на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом в повному обсязіз урахуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 пенсія за його життя за період з 01.03.2016р. по 14.05.2017р. не нараховувалась, після зупинення її нарахування, спадкодавець за її поновленням до відповідача не звертався, за життя ОСОБА_4 на них права не набув, а тому вказані суми не входять до спадкового майна.

Щодо визначення суми пенсії за період з 01.03.2016р. по 14.05.2017р. в розмірі 24253,74 грн. відповідач зазначає, що на власний розсуд позивач не мав права розраховувати суму заборгованості за пенсією, оскільки не наділений повноваженнями в сфері її нарахування та не може перебирати на себе функції компетентного органу.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2021 року за вказаною заявою було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

06.08.2021р. ухвалою суду замінено відповідача по справі, проведення підготовчого судового засідання відкладено на 03.09.2021р.

Ухвалою суду від 03.09.2021р. продовжено строки проведення підготовчого судового засідання, справу відкладено на 16.09.2021р. через неявку представників сторін та розгляд клопотання представника позивача.

Ухвалою суду від 16.09.2021 закрито підготовче засідання та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, про що повідомив її представник, адвокат Демченко О.О.

Представник позивача, адвокат Демченко О.О., в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених в позовній заяві.

Разом з тим, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивачки недоотримані суми пенсії в порядку спадкування за законом за період з 01.03.2016 року по 13.05.2017р. без визначення їх розміру, що залишились після смерті її батька, ОСОБА_3 , оскільки вважає що саме такий спосіб буде ефективний при захисті прав позивачки. Додав, що до складу спадщини повинні входити всі суми пенсії, на які мав право за життя ОСОБА_3 . Погодився з відзивом відповідача в частині того, що саме ПФУ є тим компетентним органом, якому надані повноваження в сфері нарахування пенсії та визначення її розміру.

В обґрунтування вимог зазначив, що ОСОБА_2 , як спадкоємиця першої черги має право на отримання пенсії ОСОБА_3 , яка повинна бути йому нарахована УПФУ за період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р. Однак, через умисне ухилення УПФУ від нарахування вказаних сум, вони не були нараховані спадкодавцю відповідно до ст. 1227 ЦК та ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без обмежень трьома роками, встановлених ст. 46 цього Закону та про вказані суми не повідомлено нотаріуса. Вказує, на те, що оскільки позивачка проживала разом з батьком, вона є така, що прийняла спадщину. У зв`язку з чим, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача в порядку спадкування суми пенсії, що належали за життя ОСОБА_4 за період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність. Просив відмовити в задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. (а.с.52-53, 68-69)

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , від 18.12.1990р., виданого Торезьським міським відділом ЗАГС Донецької області (а.с.9)

ОСОБА_3 був взятий на облік в Добропільському об`єднаному управлінні ПФУ Донецької області з 01.08.2014р. як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України. Органами ПФУ йому проводились нарахування та виплати пенсії в період з 01.08.2014р. по 01.03.2016р. (а.с.41 зв.)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер в м. Чистякове Донецької області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 28.04.2020р., видана Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.12)

Відповідно до інформації Добропільського ОУПФУ в Донецькій області від 20.05.2020р. № 8030/02, розмір не отриманих пенсійних виплат ОСОБА_3 станом на 15.05.2020р. за період з 14.05.2017р. по 31.12.2019р. склав 102819,07 грн. (а.с.16)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2020р., зареєстрованого в реєстрі № 669, спадкова справа № 66/2020, приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., ОСОБА_2 успадкувала суми пенсії у розмірі 102819,07 грн., яка належала її батькові ОСОБА_3 , але не була ним отримана за життя (а.с.14)

Як зазначає у своєму відзиві представник відповідача та не заперечує позивач, вказані суми були виплачені позивачці в повному обсязі (а.с.41 зв.)

Згідно відповіді Добропільського ОУПФУ в Донецькій області від 10.06.2020. № 0573-02-8/539, розпорядженням від 01.03.2016р., нарахування пенсії ОСОБА_3 було зупинено до з`ясування присутності цієї особи на підконтрольній території, дійсності її статусу внутрішньо-переміщено особи. За поновленням виплати пенсії з 01.03.2016р. ОСОБА_3 до відповідача особисто не звертався, пенсія управлінням з цього часу не нараховувалась. Тому вказані суми пенсії, на думку відповідача, не входять до спадкового майна (а.с.17-19, 22)

За повідомленням Добропільського ОУПФУ в Донецькій області від 01.03.2021р. № 0573-02-8/3494, фактична виплата пенсії ОСОБА_3 проводилась з 01.08.2014р. по 01.03.2016р. розмір останнього нарахування пенсійної виплати станом на 01.02.2016р. складав 1732,41 грн. За поновленням пенсії до УПУ ОСОБА_3 за життя не звертався, тому надати інформацію, про розмір пенсії, яку ОСОБА_3 отримував за період з 01.03.2016р. по 02.07.2017р. органи ПФУ не мають можливості, через те, що виплата пенсії була призупинена. (а.с.20, 22)

04.05.2020 року позивачці ОСОБА_2 органами УПФУ бала виплачена допомога на поховання в сумі 7735,18 грн. Станом на 01.12.2019р. розмір пенсії ОСОБА_3 складав 3867,59 грн. (а.с.21)

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає, що розглядає спір в межах заявлених вимог.

Спір щодо нарахування та виплати спадкоємиці сум пенсії ОСОБА_3 за період з 14.05.2017р. по 31.12.2019р. в розмірі 102819,07 грн., між сторонами відсутній.

Спірним періодом в даній справі є період з 01.03.2016р. по 13.05.2019р., коли пенсія ОСОБА_3 органами УПФУ не нараховувалась та на яку позивачка просить визнати право власності в порядку спадкування.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне, мирне володіння, користування та розпорядження належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так у відповідності до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц (провадження № 61-17311св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20), від 16.12.2020 у справі № 428/12730/19.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке згідно з ч.1 ст.1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Постанови про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на суму недоотриманої пенсії, що була нарахована ОСОБА_3 у період з 01.03.2016р. по 13.05.2019р. матеріали справи не містять.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 у період з 01.03.2016 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за продовженням щомісячних пенсійних виплат до Добропільського об`єднаного управління ПФУ не звертався, за цей період пенсія йому не нараховувалась та не виплачувалась, дії УПФУ щодо не нарахування та не виплати цих сум ОСОБА_3 за життя не оскаржував.

Зворотнього позивачем не доведено.

Суд не може підміняти компетентний орган, якому надані повноваження в сфері нарахування пенсії, перебирати на себе його функції та самостійно визначати розмір недоотриманих спадкодавцем пенсійних виплат за період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р.

Також позивачем не була оскаржена бездіяльність органу УПФУ щодо не нарахування ОСОБА_3 пенсії в період з 01.03.2016р. по 13.05.2017р., не ставилось питання про зобов`язання відповідача нарахувати суми пенсії за цей період, не оскаржувалась відмова УПФУ надати нотаріусу повну інформацію про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , починаючи саме з 01.03.2016р.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01.03.2016 р. по 13.05.2017р. є необґрунтованими, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

На підставі ст.ст.1216, 1218, 1227, 1296 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 223, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, -відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області (, м. Словянськ, пл. Соборна, 3).

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 16 вересня 2021 року.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2021 року.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

16.09.2021