Ухвала

Іменем України

14 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 243/8943/15-ц

провадження № 61-14081ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 28 липня

2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватне підприємство «Колегія», про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Колегія» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Юніко Фінанс»), заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватне підприємство «Колегія» (далі - ПП «Колегія»), звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у вищевказаній справі № 243/8943/15-ц, а саме стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Юніко Фінанс».

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2019 року, залишеним без змін після його перегляду в апеляційному та касаційному порядках, вирішено питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 0, солідарними боржниками за яким є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Колегія».

Згідно з договором про відступлення прав вимоги від 16 вересня 2020 року № 2305/К/1 ПАТ «Дельта Банк» (первісний кредитор) відступило ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» (новий кредитор) право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 0, а також договорами іпотеки та поруки, які укладено у його забезпечення.

Ураховуючи викладене, оскільки ТОВ «ФК «Юніко Фінанс», як новий кредитор, набуло право грошової вимоги за кредитним договором

від 31 травня 2007 року № 0, просило заяву задовольнити та замінити стягувача у цивільній справі № 243/8943/15-ц.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області

від 27 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено. Проведено заміну стягувача у цивільній справі № 243/8943/15-ц, замінено стягувача

ПАТ «Дельта Банк» найого правонаступника - ТОВ «ФК «Юніко Фінанс».

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» про заміну стягувача у цивільній справі № 243/8943/15-ц відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту зарахування грошових коштів на банківський рахунок ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 16 вересня 2020 року

№ 2305/К/1, оскільки копія платіжного доручення від 26 серпня 2020 року

№ 104, надане суду ТОВ «ФК «Юніко Фінанс», таким доказом не являється. Крім того, судом замінено сторону виконавчого провадження за відсутності відкритого виконавчого провадження з виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами встановлено, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2019 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Колегія» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0

від 31 травня 2007 року у сумі, еквівалентній 240 578,93 доларів США,

що складається з заборгованості за кредитом у сумі, еквівалентній

129 693,50 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі, еквівалентній 110 885,43 доларів США. В іншій частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 і ПП «Колегія» солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

240 578,93 доларів США заборгованості за кредитним договором, яка складається із: 129 693,50 доларів США заборгованості за кредитом;

110 885,43 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» 18 724,12 доларів США заборгованості за кредитним договором, яка складається із:

7 902,57 доларів США заборгованості за кредитом; 10 821,55 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2305/К/1, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 0.

Згідно з витягу із додатку до договору про відступлення прав вимоги

від 16 вересня 2020 року № 2305/К/1 до складу майнових прав, які були предметом цього договору, входить право вимоги за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 0, а також договорами іпотеки та поруки, які укладені у його забезпечення.

Право вимоги отримано на підставі протоколу електронного аукціону

від 30 липня 2020 року № UА-ЕА-2020-07-13-000006-b, переможцем якого став покупець - ТОВ «ФК «Юніко Фінанс». Сума, яка підлягає сплаті переможцем банку, складає 5 110 000,00 грн.

ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» сплачено на користь ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти в сумі 5 110 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26 серпня 2020 року № 104 (призначення платежу - «за придб. актив.

зг. з прот. № UА-ЕА-2020-07-13-000006-b від 30 липня 2020 року»).

Відповідно до акта приймання-передачі оригіналів документів

від 22 вересня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» договори кредиту від 31 травня 2007 року № 0, іпотеки від 31 травня 2007 року, поруки від 31 липня 2007 року та додаткові угоди до них.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2019 року

у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Донецького апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишено без змін (провадження № 61-12416св19).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні

в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги)

є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої

статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні,

у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав

і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного

суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження

№ 61-16520сво18).

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що

ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» набуло всіх прав первісного кредитора за вказаними договорами кредиту, іпотеки та поруки, а також стягувача

у справі № 243/8943/15-ц, тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих

в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року за заявою товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватне підприємство «Колегія», про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Колегія» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Коломієць