1 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯСправа № 335/7681/21 2/335/2565/2021
16 вересня 2021 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Капто Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ВСТАНОВИВ:
16 липня 2021 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кравченко О.В., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона і відповідач є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15 квітня 2020 року у справі № 335/1439/20 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зазначене рішення суду перебуває на примусовому виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби.
Відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, у результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.07.2021 становить 76 179,62 гривень.
За таких обставин, ОСОБА_1 має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів, яка становить 206 785,11 (двісті шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень 11 копійок). Проте оскільки, сума неустойки не може перевищувати суму заборгованості, позивач звернулася із позовом про стягнення пені у сумі 76 179,62 гривень.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. До початку судового розгляду представник позивача, адвокат Кравченко О.В., надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками двох неповнолітніх дітей. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 18.08.2016 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 696 від 08.11.2007 (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 18.08.2016 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 790 від 15.11.2011 (а.с.7).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого повторно 19.11.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, актовий запис № 1594 від 21.11.2014, внаслідок чого позивач змінила прізвище на ОСОБА_7 . (а.с.8).
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя у справі № 335/1439/20 від 15.04.2020 визначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначене рішення набрало законної сили 07.08.2020 (а.с.9-10).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем обов`язок щодо сплати аліментів на користь позивача у встановленому судом розмірі належним чином не виконується.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № 63192943, складеного старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Вороніним Р.Б. 01.07.2021, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становить 76 179,62 гривень (а.с.11-13).

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Системний аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Розмір неустойки (пені) чітко визначений у ст.196 СК України і становить 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Отже, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц від 03.04.2019.

У позовній заяві позивач надав власний розрахунок неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів, із яким суд погоджується. Зокрема, із вказаного розрахунку вбачається, що загальна кількість днів прострочення становить 558 днів, загальна сума пені 206 785,11 (двісті шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень 11 копійок).

Водночас суд враховує приписи ст.196 СК України, згідно з якими розмір пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості з їх сплати.

Суд також бере до уваги аргументи позивача, щодо обов`язку відповідача доводити відсутність своєї вини у несплаті аліментів з огляду на таке.

Згідно із ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Отже, положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

За змістом приписів ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, ОСОБА_1 , на підтвердження своїх вимог надала суду належні та допустимі докази прострочення відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дітей. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не подав відзиву на позов, відсутність своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не довів та не надав суду будь-яких доказів, якщо у нього такі існували, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог.

За таких обставин, з метою захисту майнових прав малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали.

Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 4, 12, 13 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280, 282, 288, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у сумі 76 179,62 (сімдесят шість тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 62 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до пункту 15.5 розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 16 вересня 2021 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко