Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 Справа №607/6390/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбич В.Л. за участю секретаря судового засідання Комінярської О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про припинення обтяження та виключення запису з реєстру обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про припинення обтяження та виключення запису з реєстру обтяжень, а саме: визнати протиправним обтяження та зобов`язати Першу тернопільську державну нотаріальну контору внести до реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження за реєстраційним номером 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року щодо 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено спадковий договір відповідно до умов якого ОСОБА_3 після своєї смерті передає у власність ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за нею права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Проте рішенням державного реєстратора від 02 березня 2021 року їй було відмовлено у зв`язку із наявним обтяженням речових прав на нерухоме майно за №5606531. Так, як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру обтяження за №5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року щодо 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Однак у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про таку юридичну особу, як «Тернопільський завод залізобетонних та будівельних деталей» відсутні. Крім того, ОСОБА_2 власником будинку АДРЕСА_1 не є та ніколи не був. Таким чином, заборона на відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1 , у тому числі 1/2 частини майна порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює оформити право власності на спірне майно та вільне користування та розпоряджання даним майном. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачки адвокат Майка А.Б. в судове засідання не з`явилися, однак представник подав до суду заяву, в якій просить засідання проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в яких просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

18 березня 2009 року між ОСОБА_3 (далі- Відчужувач) та ОСОБА_1 (далі Набувач майна) укладено Спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за номером в реєстрі 717, згідно умов якого ОСОБА_3 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_1 належну їх на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 (п.1 Договору).

Згідно п.2 Договору вказана 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належить відчужувачу на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Тернопільською державною нотаріальною конторою 28 жовтня 1958 року по реєстру №13565 та акту про прийняття будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих від 14 вересня 1972 року за № 683 і зареєстрованих Тернопільським міжміськбюро технічної інвентаризації 26 вересня 1972 року за №1958. Домоволодіння зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №25986849.

Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1/2 частина якого відчужується, під забороною не перебуває (п.6 Договору).

Пунктом 11 Договору передбачено, що у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору накладається заборона на відчуження 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Право власності на вищевказану частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що є предметом даного договору, виникає у набувача з моменту смерті відчужувача та державної реєстрації (п.12 Договору).

10 червня 2019 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, загальна площа приміщень становить 46,2 кв.м., житлова 33,8 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 21 серпня 2020 року.

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора Тернопільської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора №56876726 від 02 березня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації права власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 у зв`язку із наявністю зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно за №№5606531 та 8555591.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №246875563 від 04 березня 2021 року встановлено, що наявна заборона на відчуження реєстраційний номер обтяження: 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року.

Як встановлено із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань інформації про існування Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей не знайдено.

Також згідно вищевказаної довідки наявна заборона на відчуження реєстраційний номер обтяження: 8555591 зареєстровано 18 березня 2009 року приватним нотаріусом Мартюк Л.О.; підстава обтяження: Спадковий договір №717 від 18 березня 2009 року; об`єкт обтяження: 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_3 ; заявник: приватний нотаріус Мартюк Л.О.

Відповідно до акта про виділення до знищення (справ) документів, що не підлягають зберіганню затвердженого завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори 15 квітня 2005 року, розпорядження про накладання та зняття заборон відчуження нерухомого майна за 1998 рік знищено.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10 червня 1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 1 січня 2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10 червня 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів з врахуванням визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання протиправним обтяження та зобов`язання Першу Тернопільську державну нотаріальну контору внести до Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження за реєстраційним номером 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року, оскільки відомості про зазначене обтяження містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який є єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а здійснити захист своїх прав у інший спосіб, як окрім звернення до суду, позивач не в змозі так як матеріали розпоряджень про накладання та зняття заборон відчуження нерухомого майна за 1998 рік знищено у зв`язку із чим в державного нотаріуса відсутні правові підстави для припинення обтяження, в той час, як судом за результатами розгляду справи не встановлено законних та обґрунтованих підстав для збереження оскаржуваного обтяження.

У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про припинення обтяження та виключення запису з реєстру обтяжень задовольнити.

Визнати протиправним обтяження за реєстраційним номером 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року.

Зобов`язати Першу Тернопільську державну нотаріальну контору внести до Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження за реєстраційним номером 5606531 зареєстровано 05 вересня 2007 року реєстратором Першої Тернопільської державної нотаріальної контори; підстава обтяження: повідомлення Тернопільського заводу залізобетонних та будівельних деталей б/н від 27 жовтня 1962 року; об`єкт обтяження: будинок по АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року; Заявник: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, архівний запис з Феміди за №741-2 від 24 червня 1998 року.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: вул. Коперніка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич